ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року	справа № 380/2926/25 м.Львів	
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/2926/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ у Львівській області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника в розмірі, меншому від 50 % пенсії, яку отримував її чоловік ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його смерті, з 01.05.2023; 
- зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % від фактичного розміру пенсії, яку отримував її чоловік ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його смерті, з 01.05.2023 з урахуванням проведених виплат; 
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ у Львівській щодо призначення пенсії, у разі втрати годувальника, за Законом України №2262 ХІІ ОСОБА_1 , без урахування грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 , станом на день його смерті 18420,90 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити з 01.05.2023 пенсію ОСОБА_1 , у разі втрати годувальника, за Законом України №2262-ХІІ, виходячи з суми грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 , станом на день його смерті 18 420,90 грн, з урахуванням проведених виплат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (Закон №2262-XII). 
Позивачці з 01.05.2023 було призначено пенсію без урахування додаткових видів грошового забезпечення та премії визначених станом на березень 2019 року, право на які були визначені за померлим годувальником ОСОБА_2 , та з розрахунку яких останній і отримував свою пенсію. Такий розрахунок повинен бути проведений виходячи із розміру пенсії померлого годувальника, який встановлений за час життя померлого на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/5712/21 від 24 червня 2021 року.
Позивачка, також вважає розрахунок призначеної їй пенсії по втраті годувальника в розмірі 30% грошового забезпечення померлого військового пенсіонера неправомірним, оскільки розмір її пенсії по втраті годувальника повинен становити 50% пенсії померлого годувальника. До того ж, неправомірно розрахована її пенсія виходячи із розміру грошового забезпечення померлого військового пенсіонера в сумі 12060,50 грн без урахування додаткових видів грошового забезпечення та премії визначених станом на березень 2019 року.
Відповідач проти позову заперечив з підстав, що пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратили чинність з 05 березня 2019 року, що не дає підстав для Пенсійного фонду для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки, перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до Закону-2262 проводиться у зв`язку з підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо внаслідок перерахунку пенсії розміри пенсії звільненим із служби військовослужбовцями, особами, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються раніше призначеної пенсії.
Позивач у позовній заяві просить здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення виданої Управління Служби безпеки України у Львівській області від 06.08.2020 №62/21-459-4, виданої на звернення ОСОБА_2 , а не відповідно до Порядку - 45.
Відтак, підстави для проведення перерахунку пенсії на підставі вищевказаної довідки - відсутні.
Довідка сама по собі не породжує право позивача на перерахунок пенсії, адже підставою перерахунку пенсії є нормативно - правовий акт Кабінету Міністрів України. За цих підстав позивачу був проведений перерахунок пенсії з 01.01.2018.
Щодо вимоги позивача про призначення та виплату ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % від фактичного розміру пенсії, яку отримував її чоловік ОСОБА_2 , зазначаємо наступне.
ОСОБА_1 не належить до осіб зазначених у п. а. ч. 1 ст. 36 Закону-2262, то пенсія в разі втрати годувальника їй була призначена з розміру передбаченого п. б. ч. 1 ст. 36 Закону-2262, а саме:
б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. 
Закон-2262 не містить такої норми, як «виплата пенсії в розмірі 50 % від фактичного розміру пенсії, яку отримував її чоловік».
Представник позивача подала відповідь на відзив у якому зазначила, що відповідно до протоколу перерахунку пенсії ОСОБА_2 від 01.12.2021, пенсійний орган розрахував розмір його пенсії - 89 % суми грошового забезпечення – 18 420 грн, зазначеного у довідці виданої Управлінням Служби безпеки України у Львівській області № 62/21-459-4 від 06.08.2020, враховуючи такі складові: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за особливо важливі завдання; надбавку за службу в умовах режимних обмежень, премія, унаслідок чого загальна сума пенсії ОСОБА_2 складала 16 394,60 грн. Таким чином, на день смерті померлому годувальнику ОСОБА_2 виплачувалася пенсія на підставі Закону № 2262-XII, розмір якої був обчислений на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/5712/21 від 24 червня 2021 року, з грошового забезпечення 18 420.90 грн, зазначеного у довідці № 62/21-459-4 від 06.08.2020. 
Разом із тим, відповідно до протоколу призначення пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника від 01.05.2025, відповідач визначив основний розмір пенсії, виходячи із 30% грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 . 
Грошове забезпечення для обчислення пенсії, пенсійний орган розрахував виходячи із таких складових: посадовий оклад, оклад за військове звання, відсоткова надбавка за вислугу років, загальна сумка яких складає 12 060 грн. 
Отже, відповідач призначив ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону № 2262-XII у розмірі 30% грошового забезпечення померлого годувальник ОСОБА_2 . При цьому, пенсія по втраті годувальника позивачу обчислена в розмірі 30 % грошового забезпечення померлого годувальника, розрахованого лише з основних видів грошового забезпечення.
Отже , відповідач під час обчислення розміру пенсії позивача всупереч вимог частини першої статті 45 Закону № 2262-XII, здійснив розрахунок пенсії позивача у разі втрати годувальника за основними складовими грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 , без врахування додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на 05.03.2019 року, що визначені у довідці № 62/21-459-4 від 06.08.2020, а на звернення позивача щодо здійснення перерахунку її пенсії на підставі вищезазначеної довідки, - протиправно відмовив у такому перерахунку.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 17.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. 
Судом встановлені наступні обставини:
За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 призначена пенсія в разі втрати годувальника в розмірі 30% грошового забезпечення з 01.05.2023.
Розмір пенсії обчислено відповідно до довідки про грошове забезпечення від 12.04.2018 №1302005059, виданої Управлінням Служби безпеки України у Львівській області. Грошове забезпечення згідно з представленою довідкою становить 12060,00 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/5712/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплаті з 01.04.2019 пенсії з урахуванням усіх видів грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення виданої Управлінням Служби безпеки України у Львівській області № 62/21-459-4 від 06.08.2020.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, вказаних у довідці № 62/21-459-4 від 06.08.2020, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89% з врахуванням виплачених сум. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 з 05.03.2019 по 03.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, із урахуванням раніше виплачених сум, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89%.
22.11.2024 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії в разі втрати годувальника у якій просила перерахувати та виплатити їй пенсію в разі втрати годувальника з розрахунку 50% грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 , відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення виданої Управлінням Служби безпеки України у Львівській області №62/21-459-4 від 06.08.2020, виходячи із розміру пенсії померлого годувальника, який встановлений за час його життя.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у листі від 09.12.2024 №266945-29170/Х-52/8-1300/24 зазначило, що ОСОБА_1 з 01.05.2023, на підставі поданої заяви та долучених документів призначена пенсія в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262 у розмірі 30% грошового забезпечення померлого чоловіка.
Розмір пенсії обчислено відповідно до довідки про грошове забезпечення від 12.04.2018 №1302005059, виданої Управлінням Служби безпеки України у Львівській області. Грошове забезпечення згідно з представленою довідкою становить 12060,00 грн.
Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених судом зобов`язань, в межах компетенції та в порядку, визначеному чинним законодавством.
Довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 від 06.08.2020 №62/21-459-4 видана Управлінням Служби безпеки України у Львівській області відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/5712/21.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно з вищезазначеною довідкою про розмір грошового забезпечення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/5712/21.
Рішення суду містить зобов`язання відносно перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 та не містять жодних зобов`язань щодо обчислення та виплати пенсії іншим особам, в органів Пенсійного фонду відсутній обов`язок щодо врахування ОСОБА_1 під час обчислення і виплати пенсії в разі втрати годувальника довідки про розмір грошового забезпечення від 06.08.2020 №62/21-459-4.
Позивач, не погодившись з відмовою відповідача, звернулася до суду.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закону № 2262-ХІІ).
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист (абз.3 преамбули до Закону № 2262-ХІІ).
Право на пенсійне забезпечення на умовах Закону № 2262-ХІІ мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугою строків служби (ст.1 Закону № 2262-ХІ).
Частиною 3 статті 1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Статтею 29 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
Так, ст.36 Закону № 2262-ХІІ визначаються розміри пенсій в разі втрати годувальника.
Пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;
б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
У відповідності до ст.37 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника (або частина спільної пенсії кожного непрацездатного члена сім`ї), що призначається членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, з розрахунку на кожного непрацездатного члена сім`ї не може бути меншою ніж два визначені законом розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Приписами ст.43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Особам із числа військовослужбовців строкової служби, які до призову на строкову військову службу та після звільнення з військової служби не працювали і не перебували на військовій службі за контрактом, та членам їх сімей пенсії встановлюються у мінімальних розмірах, передбачених відповідно статтями 22 і 37 цього Закону.
Пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Аналіз статті 36 Закону України № 2262-ХІІ свідчить, що законодавець чітко диференціює розмір пенсії у разі втрати годувальника залежно від конкретних обставин, причинного зв`язку смерті (загибелі) військовослужбовця та статусу членів його сім`ї, розділяючи підстави їх призначення на передбачені пунктом «а» (70% або 50%) та пунктом «б» (30%) цієї статті. 
Позивачкою не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували наявність усього комплексу юридичних фактів та обставин, визначених саме пунктом «а» статті 36 Закону № 2262-ХІІ, що давали б їй право на встановлення пенсії у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення годувальника.
Оскільки матеріали справи не містять документального підтвердження правових підстав для застосування пункту «а» зазначеної статті, а наявні документи свідчать про відповідність обставин справи критеріям пункту «б» статті 36 Закону № 2262-ХІІ, дії відповідача щодо встановлення пенсії у розмірі 30 відсотків є законними та обґрунтованими.
Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, 01.05.2023 позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника, основний розмір пенсії визначено 30 % грошового забезпечення, що відповідає положенням ст.36 Закону № 2262-ХІІ, а тому у задоволені позовних вимог у вказаній частині слід відмовити.
Щодо розміру, з якого було призначено пенсію, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що пенсію позивачу нараховано, виходячи з грошового забезпечення померлого годувальника /8279,50 грн./ визначеного станом на 01.03.2018.
При цьому, рішенням Львівського окружного адміністративного від 24.06.2021 у справі №380/5712/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, вказаних у довідці № 62/21-459-4 від 06.08.2020, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89%, в якій вказано суму грошового забезпечення -18420,90 грн.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.
Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Таким чином, при розрахунку (перерахунку) пенсії позивачки у разі втрати годувальника, пенсійний орган був зобов`язаний прийняти до уваги розмір грошового забезпечення померлого годувальника у сумі 17049,45 грн , а не 12060,00 грн як то зроблено відповідачем у спірному випадку.
Суд наголошує на тому, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом, в даному випадку Управлінням Служби безпеки України у Львівській області.
З цих підстав суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки у разі втрати годувальника виходячи із грошового забезпечення померлого годувальника у розмірі 18420,90 грн.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.
Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ЄДРПОУ 13814885 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ у Львівській області щодо призначення пенсії, у разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» – ОСОБА_1 , без урахування грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 , станом на день його смерті – 18420,90 грн.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити з 01.05.2023 пенсію ОСОБА_1 , у разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з суми грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 , станом на день його смерті – 18420,90 грн, з урахуванням проведених виплат.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 484,48 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 
Рішення складено в повному обсязі 02.06.2026 року. 

Суддя	Гавдик Зіновій Володимирович