Справа № 375/517/26
Провадження № 3/375/384/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Штифорук О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, головний сержант роти охорони в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ: 
05.03.2026 року до Рокитнянського районного суду Київської області від прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, надійшли матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №303/2014, від 06.05.2014 № 454/2014, від 21.07.2014 № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 № 1595-VII, від 14.01.2015№ 15/2015, з 18.03.2014 дотепер в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.04.2024 № 78 головного сержанта ОСОБА_1 , призваного на військову службу під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду головного сержанта роти охорони цієї в військової частини, дислокованої поблизу АДРЕСА_2 .
В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 з 01.09.2025 головного сержанта ОСОБА_1 допущено до виконання обов?язків за посадою командира роти охорони цієї ж військової частини.
Головний сержант ОСОБА_1 , як військовослужбовець Збройних Сил України, під час виконання обов?язків командира роти охорони військової частини НОМЕР_1 повинен керуватися вимогами ст.ст. 4, 9, 11, 16, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.3.1.1., 3.1.9 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних СилУкраїни», затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997, які зобов?язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки майна роти; керувати господарством роти; слідкувати за наявністю матеріальних засобів та їх якісним станом.
Крім того, відповідно до статей 1I1, 112-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, головний сержант ОСОБА_1 є прямим начальником для військовослужбовців роти охорони.
Таким чином, головний сержант ОСОБА_1 з 08.04.2024 виконує адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов?язки, а відтак, відповідно до примітки 1 ст. 425 КК України та примітки до ст. 172-13 КУпАП с військовою службовою особою. 
У свою чергу, відповідно до ст.ст. 1,3, 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п. 13, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04.08.2000, військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників, умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати, а зберігання майна організовується в установленому порядку, порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників.
Разом з тим, головний сержант ОСОБА_1 , достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, недбало ставлячись до служби в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов?язків, діючи із недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у випадку порушення вказаних нормативно-правових актів, хоча повинен був і міг їх передбачити, в період з 01.09.2025 до 20.09.2025, являючись військовою службовою особою, в порушення вказаних вище вимог нормативно-правових актів, а також в порушення вимог п. 3.40 Інструкції про використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 12.12.2016 №678, правильної експлуатації техніки роти не організував, допустив перевитрату дизельного палива під час експлуатації автомобіля КрАЗ в/н НОМЕР_2 на загальну суму 56 310,37 грн.
Відповідно до п. 2 примітки до ст. 425 КК України, істотною шкодою, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається шкода, яка в двісті п?ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто станом на 2025 рік становила 378 500 грн.
Таким чином, внаслідок недбалого ставлення ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, як військовою службовою особою до служби, допущено нестачу військового майна на загальну суму 56 310,37 грн., що не перевищує у в двісті п?ятдесят і більше разів неоподаткований мінімум доходів громадян, а отже не становить істотної шкоди.
За таким обставин, у зв?язку з встановленням в діях ОСОБА_1 відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, кримінальне провадження № 42026112360000006 від 20.02.2026 постановою слідчого від 25.02.2026 закрито в частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Згідно зі ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби с діянням, що віднесене до адміністративних правопорушень.
Таким чином, головний сержант ОСОБА_1 , являючись військовою службовою особою, вчинив в умовах особливого періоду недбале ставлення до військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КуПАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Свою провину визнав в повному обсязі.
Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом № 8 від 26.02.2026; копією протокола допиту свідка від 26.02.2026; копією протокола допиту свідка від 26.02.2026; копією витягу з ЄРДР від 25.02.2026; копією постанови від 25.02.2026; копією довідки від 14.11.2025; копією наказу №118 від 06.12.2025; актом службового рослідування; копією дорожнього листа №4276; копією дорожнього листа №4032; довідкою від 29.10.2025;копією витягу із наказу №78 від 08.04.2024; копією службовою характеристикою від 24.02.2026; копією військового квитка; копією посвідчення; копією паспорта; копією медичної характеристики; заявою від 26.02.2026;
З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1  повністю доведена матеріалами справи, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КпАП України, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, надані докази підтверджують факт вчинення ним даного адміністративного правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу порушника, який є військовослужбовцем, ступень його вини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність, є визнання своєї вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КпАП України.
Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст.ст. 33-35, ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави (Рахунок отримувача: UA638999980313070106000010842; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету: 21081100)
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КпАП України строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КпАП України з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Рокитнянський районний суд Київської області.
Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В.Штифорук