Справа № 697/1345/24 
Провадження № 2/697/31/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Колісник Л.О.
за участю секретаря судового засідання – Румини М.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача – ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача- ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути із відповідача на свою користь завдану майнову шкоду у розмірі 3219,00 грн, моральну шкоду в сумі 40000,00 грн та понесені судові витрати.
Свої вимоги позивач обгрунтувала тим, що 15 березня 2023 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 вийшла зі свого будинку та рухалася в м. Канів в напрямку Соборної площі через вул. Червоний Яр. коли вона проходила по АДРЕСА_1 , через незачинену хвіртку на дорогу вибігла невелика собака, яка почала гавкати на гр. ОСОБА_1 , а за цією собакою вибігла інша собака бійцівської породи, почала кидатися на гр. ОСОБА_1 та укусила за ліву ногу вище коліна. Після чого гр. ОСОБА_1 почала кричати і дані собаки від неї відбігли. Потім гр. ОСОБА_1 побачила в даному будинку АДРЕСА_1 чоловіка, який на її думку був власником даного будинку, який вийшов до неї, щось сказав, але гр. ОСОБА_1 не пам`ятає, що саме їй говорив даний чоловік, оскільки гр. ОСОБА_1 була в шоковому стані. Після чого даний чоловік дав гр. ОСОБА_1 500,00 грн., які остання взяла, оскільки собака, яка вибігла із його будинку порвала гр. ОСОБА_1 джинси та зіпсувала куртку. ОСОБА_1 попросила даного чоловіка розібратися зі своїми собаками, після чого відразу пішла додому, щоб переодягнутися, оскільки були порвані джинси та куртка. В цей же день ОСОБА_1 звернулася за медичною допомогою до хірургічного відділення Канівської ЦРЛ, де їй обробили рану та зробили перев`язку. 16.03.2023 позивачка звернулася до Відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинене правопорушення. 24.03.2023 відносно ОСОБА_3 як власника собаки, було складено протокол, серія ВАВ № 801650, за ч.1 ст. 159 КУпАП. Даний протокол було розглянуто адміністративною комісією при виконавчому комітеті Канівської міської ради та 12.04.2023 було винесено постанову № 08. Відповідно до даної постанови комісія вирішила притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення, що має ознаки ч.1 ст. 154 КУпАП, обравши санкцію у вигляді попередження. Собака, яка належить відповідачу ОСОБА_3 , зіпсувала куртку та джинси ОСОБА_1 , чим було спричинено останній матеріальну шкоду в розмірі 3219,00 грн., що підтверджується відповідними товарними чеками. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачці було завдано і моральну шкоду, яку ОСОБА_1 оцінює в 40000,00 грн. Вона полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та майна. Позивачка перенесла сильний стрес. Порушився нормальний хід її життя. Вона змушена була звернутися до лікарів і пройти курс лікування. Також вимушена була звертатися до адвоката за фаховою допомогою так, як по цей день Відповідач не вибачилася.
25.07.2024 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити. Відзив обгрунтований тим, що 15.03.2023 відбувся інцидент, внаслідок якого позивач отримала укус від собаки, що була на вулиці, де вона, відповідач, проживає. Чоловік почув, що на вулиці хтось кричить і вибіг на вулицю. Жінка сказала, що її покусала їхня собака. З метою вирішення спору по відшкодуванню хвилювань позивачці було сплачено кошти, на що погодилась позивач і повідомила, що інцидент вичерпано. Позивач не надала суду доказів пошкодження особистих речей внаслідок нападу на неї собаки, тому ці вимоги є недоведеними і грунтуються на її припущеннях. Позивач не зазначила, якими доказами підтверджується заподіяння їй моральної шкоди і що така моральна шкода має причинний зв`язок з нападом собаки відповідача.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Підготовче провадження продовжувалося у зв`язку із вирішенням клопотань учасників та проведенням судової товарознавчої експертизи.
Ухвалою від 28.01.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. 
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити, пояснила, що вона 15.03.2023 ішла повз двір відповідача. Спочатку із двору вибігла одна біла собака і почала гавкати, потім із відчиненої хвіртки вибігла інша собака - американський бульдог, та стрибнула на неї та на куртку, вчепилась в ногу, розірвала штани. В цей момент вона почула, що хтось вийшов із будинку та почала кричати, щоб забрали собаку. Що робив чи говорив чоловік, який вийшов з двору, не пам`ятає, але собака побігла у двір. Вона сказала чоловіку про те, що наробили їх собаки, показавши ногу із порваними штаньми. Він був розгублений, зайшов у будинок та виніс їй 500 грн, які вона взяла, подумавши, що він має якийсь стосунок до цих собак. В той час вона не хотіла з`ясовувати стосунки, бо їй було страшно, вона вирішила, що пізніше все з`ясує. Коли вона прийшла додому, переодягнулася та попросила свого батька відвезти її в лікарню. В лікарні промили рану, наклали пов`язку, попросили слідкувати за собакою протягом 10 днів і прописали лікування. Також необхідно було повторно з`явитися до лікарні та повідомити, чи жива собака. Хто є власником собак вона дізналася через свою родичку, яка проживає неподалік відповідача, в соціальних мережах теж є фото відповідача з тваринами. Вона попросила батька зателефонувати відповідачу, а потім, зрозумівши, що вони не домовились, написала відповідачу, яка повідомила, що відшкодує шкоду за штани, якщо вона принесе їх. Вона вважала, що носити речі відповідачу –це приниження, попросила про компенсацію 10000,00 грн. Відповідач відмовилась відшкодувати шкоду і написала, що це вимагання. Тому вона, позивач, звернулася в поліцію та надала пояснення. Те, що собака порвала ще й куртку, вона побачила вже через деякий час після звернення в поліцію та розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Внаслідок цієї події вона, позивач, перебувала у стресі, боїться собак, в неї залишився шрам. Моральна шкода в 40000,00 грн оцінена нею, виходячи із судової практики. 
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов з підстав, заявлених у ньому, пояснив, що позивач звернулася до суду, оскільки її покусала собака, яка належить відповідачу ОСОБА_3 . Так, коли позивач проходила повз будинок АДРЕСА_1 , через незачинену хвіртку вибігла невелика собака та почала на неї гавкати. В цей час вибігла інша собака, порвала позивачу одяг та вкусила за ногу. Позивач звернулася в поліцію. Стосовно відповідача за цим фактом складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.154 КУпАП. 12.04.2023 адміністративна комісія Канівської міської ради притягнула відповідача до адміністративної відповідальності. Постанова не була оскаржена відповідачем. Вказане підтверджує вину відповідача. Собака порвала куртку та штани позивачу, чим завдано їй матеріальної шкоди, розмір якої встановлено експертизою. Моральна шкода полягає у заподіянні шкоди здоров`ю, позивач стала боятися собак, відчуває незручності, страх, що могла заразитися хворобами. Також у позивача залишився шрам на її тілі, що впливає на неможливість одягти плаття. Представник позивача просить позов задовольнити. 
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, пояснила, що вона не була на місці, коли відбувся інцидент. Коли вона була на роботі, до неї зателефонувала сусідка і повідомила, що її родичку покусала їхня собака та попросила згоди дати номер телефону. Після цього вона зателефонувала своєму чоловікові, щоб з`ясувати, що трапилося. Чоловік повідомив, що почув крики, а коли вийшов, побачив жінку з порваними джинсами, яка сказала, що їхні собаки її покусали і він дав їй 500 грн, бо більше вдома не було. Вона повірила, що так могло статися, бо їхній собака вже раз налякав одну жінку. Спочатку вона, відповідач, погодилася, що їхній собака міг напасти на позивача, хоча сусіди також тримають собак: білих, чорних, чорних з білим. Водночас припускає, що і її собака могла вибігти, хоча вона та її чоловік слідкують, щоб все було зачинено. Після цього зателефонував батько позивача та повідомив, що його дитину покусала їхня собака. Вона пообіцяла все відшкодувати. Тоді батько позивача попросив відшкодувати 5000 грн за пошкодження штанів і 5000 грн моральної шкоди. Дізнавшись, що постраждала не маленька дитина, вона трохи заспокоїлась, та сказала, що оплатить реальну ціну джинсів і якусь моральну шкоду, попросила надіслати фотографію джинсів. На фото дійсно були порвані джинси із маленькою краплею крові, що свідчило на те, що собака не порвала позивача. Вона запропонувала батьку позивача 3000 грн, оскільки зрозуміла, що на них намагаються заробити гроші, бо на джинсах був напис про їх виробництво в Туреччині і вони не могли коштувати 5000 грн. Після цього до неї написала сама позивач. Вона, ОСОБА_3 запропонувала позивачу принести джинси, щоб вона купила інші. Позивач відмовилась, вказавши, що це приниження для неї і попросила заплатити їй 10000 грн. Вона, відповідач, назвала позивача вимагателем. Після цього, позивач повідомила, що звернеться в поліцію. Згодом її, відповідача, викликав працівник поліції і прочитав заяву позивача про те, що її вкусила чорно-біла собака. Вона зауважила, що її американський бульдог - біло-руда, смугаста. Поліцейський сказав, що може заявник обмовилась, та щось писав у поясненнях. Але білої собаки у них не було. Позивач не подала доказів, що напали її собаки, оскільки по вулиці бігають і сусідські і бродячі собаки. Проте вона погодилась, що це могли бути і її собаки, хотіла домовитись із позивачем на адміністративній комісії, але позивач не прийшла та домовляться не хоче. Після цього вони з чоловіком купили всім собакам намордники. Позивач вважає, що розмір шкоди може бути не більше 5000 грн.
Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, суду пояснила, що у поясненнях, наданих поліції, та які були передані для розгляду адміністративній комісії, та у постанові фігурує собака біло-чорна, яка завдала матеріальну шкоду позивачу. Відповідач не захотіла нічого доводити, а погодилась, що то була її собака. Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення було зазначено, що шкода завдана тим, що порвані джинси. Чоловік ОСОБА_3 , який вийшов із двору, дав позивачу 500 грн. Позивач не показувала йому куртку та те, що вона була порвана. В подальшому також про куртку ніхто не обговорював та вона ніде не фігурує аж до пред`явлення позову. Також собаці важко дістатися короткої куртки. Розмір моральної шкоди має бути обгрунтований, проте позивач зазначила, що така сума є середньою за подібними справами. Також у відповідача немає собаки з чорно-білим окрасом, а тому не відомо, яка собака покусала позивача. Позовні вимоги не обгрунтовані та не доведені, тому задоволенню не підлягають. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що є чоловіком відповідача. У березні 2023 року він був вдома в будинку по АДРЕСА_1 та почув з вулиці крик про допомогу. Вийшовши з двору, побачив жінку, яка показала замазані штани, звинуватила у тому, що це зробили їхні собаки. В будинку, де він проживає, зареєстровано три особи, які є співвласниками. На той час у них були німецька вівчарка, чорна дворняжка невеликого зросту, які прив`язані, та американський бульдог - біла з оранжевим, середнього розміру, вагою 25 кг. Територія огороджена, вони контролюють собак, але він припускає, що американський бульдог могла вискочити, бо такі випадки вже були, проте вона хворіла і не могла стрибнути високо. На вулиці також бігають багато інших собак. Він не став з`ясовувати, то була його собака чи ні, хоча собак не побачив, дав потерпілій гроші, які знайшов вдома - це 500 грн, попросив вибачення, і вони розійшлися. Про те, що собаки її вкусили, ніхто не говорив. Згодом потерпіла почала висувати інші претензії по телефону його дружині, сказала, що вона більше постраждала морально, спочатку висувала вимогу в 10000,00 грн, а потім 40000,00 грн. Вони із дружиною готові були їй компенсувати зі спільного свого бюджету 5000,00 грн. Його нікуди не викликали як власника собаки, у них є паспорт на собаку, але чи зазначений у ньому власник собаки він не пам`ятає. Собак вони утримують із дружиною разом. Про складення протоколу про адміністративне правопорушення та постанову адміністративної комісії дізнався зі слів дружини ОСОБА_3 . З рішенням адміністративної комісії вони погодились та його не оскаржували. 
Вислухавши доводи сторін, їх представників, показання свідка, дослідивши матеріали справи та докази, суд дійшов наступних висновків.
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із довідкою дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Некоза Д.М. від 24.03.2023 до чергової частини ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_1 про те, що 15.03.2023 о 10 год. 30 хв. в м. Канів по вул. Червоний Яр, 16 на ОСОБА_1 напала собака бійцівської породи, яка вибігла з будинку АДРЕСА_1 та вкусила за ліву ногу гр. ОСОБА_1 . Відповідно до змісту довідки, в ході перевірки було опитано гр. ОСОБА_1 , яка підтвердила, що вибігли дві собаки з двору по АДРЕСА_1 , одна з яких –бійцівської породи, яка вкусила її за ногу і порвала штани. Чоловік з даного домоволодіння дав їй 500 грн, а ОСОБА_1 звернулася до лікарні. Опитана ОСОБА_3 пояснила, що їй зателефонував батько заявниці та повідомив, що її собака покусала ОСОБА_1 та порвала їй штани, які коштують 5000 грн. ОСОБА_3 визнала вину та зобов`язалася тримати дану собаку на прив`язі. У зв`язку із наявністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, дільничний офіцер поліції дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР (а.с.8).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАВ № 801650 від 24.03.2023, який складений стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 собака, яка належить гр. ОСОБА_3 без належного нагляду вибігла на вулицю без намордника, внаслідок чого собака вкусила гр. ОСОБА_1 за ліву ногу, заподіявши шкоду її здоров`ю. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 154 КУпАП (а.с.6, зворот).
Відповідно до постанови № 08 від 12.04.2023 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Канівської міської ради ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 154 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження. Вказана Постанова ОСОБА_3 не оскаржувалася (а.с. 11-12).
Відповідно до паперової копії витягу із медичної карти від 20.03.2026 ОСОБА_1 позивач зверталася 15.03.2023 без декларації, повідомивши, що 15.03.2023 її вкусила собака. В результаті огляду 20.03.2023 встановлено діагноз: відкриту рану стегна, укус собаки. Проведено хірургічну обробку рани шкіри та підшкірної клітковини без висічення, призначено лікування та спостереження за твариною 10 днів (а.с.6). 
Відповідно до товарного чеку від 03.04.2021 ОСОБА_1 придбала джинси Calvin Klein Jeans J20J214098-1A4326 Vivid Blue за 1820,00 грн (а.с.10).
Також позивачем надано скрін-шот із замовлення від 10.10.2022 куртки Vila, ціна якої вказана в розмірі 1399,00 грн ( а.с.9, зворот).
До справи додані письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 
Лист ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про повідомлення розгляду заяви ОСОБА_1 не містить фактів про обставини, які підлягають встановленню у цивільній справі.
Відповідно до висновку експерта від 16.07.2025 № 388/25-53 ринкова вартість наданої на дослідження куртки Vila на момент вчинення адміністративного правопорушення 15.02.2023, до моменту настання пошкодження, з урахуванням розміру втрати якості внаслідок використання, складала 1223,99 грн. Ринкова вартість джинсів Calvin Klein Jeans J20J214098-1A4326 Vivid Blue на дату вчинення адміністративного правопорушення 15.02.2023 до моменту настання пошкодження, з урахуванням розміру втрати якості внаслідок використання, складала 2087,37 грн (а.с.92-98). 
Відповідно до довідки голови територіального комітету №5 м. Канева від 22.12.2025, яка видана ОСОБА_3 про те, що по АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яким вказане домоволодіння належить на праві власності в рівних частинах, та утримують як власники тварин, а саме собак: кличка «Няша», порода американський бульдог, окрас рижий полосатий з білими плямами, 2016 р.; кличка «Чарлі», без породи, окрас чорний, кучерявий, 2016р; кличка «Рекс», порода німецька вівчарка, 2019 р, утримується на прив`язі; кличка «Ема», порода французький бульдог, окрас бежевий, 2020 р; кличка «Булка», порода французький бульдог, окрас бежевий, 2024 р; кличка «Каспер», порода французький бульдог, окрас чорний, 2024 р(а.с.132). 
Відповідно до 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), згідно якого шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до п. 4 вказаної Постанови джерелом підвищеної небезпеки, належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України ). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є заподіювачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Відносини, що виникають у результаті завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, виділяють у спеціальний делікт у зв`язку з особливостями механізму завдання шкоди, а також умовами виникнення обов`язку таку шкоду відшкодувати.
Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.
При цьому слід враховувати, що особливі правила ст. 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.
Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володільця небезпечного об`єкта буде зобов`язано відшкодувати шкоду незалежно від вини цієї особи. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.
Згідно з ч. 2 ст. 180 ЦК України, правила поводження з тваринами встановлюються законом.
Статтею 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.
Судом встановлено, що собака, яка напала на позивача, була породи «Бульдог американський». Вказана порода відноситься до Переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов`язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2002 N 944.
Суд зазначає, що утримуючи собаку, її господар має знати і розуміти не тільки свої права, але й обов`язки, і усвідомлювати необхідність їх узгодження з правами і свободами інших людей. Не дотримуючись цих принципових положень, порушуючи відповідні правила поводження з собаками, ставлячи життя і здоров`я інших людей в небезпеку, господар собаки порушує свій конституційний обов`язок, закріплений у ст. 68 Конституції України, де зазначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. А згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний відшкодовувати завдані ним збитки.
За положеннями ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі. Тобто собака є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі ст. 317 ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У частині 5 статті 319 ЦК України зазначається, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Усвідомлення цього власником та здійснення свого права власності лише в межах та порядку, встановленому законом, є необхідним для убезпечення інших людей від негативних наслідків, які може спричинити недбале використання свого права власності на собаку господарем.
Отже, відповідач на підставі ст. 1187 ЦК України, повинна відшкодувати шкоду, завдану внаслідок нападу собаки бійцівської породи.
Доводи сторони відповідача про те, що невідомо, яка саме собака напала на позивача, оскільки на вулиці могли бути і інші собаки, а також недоведеність, що саме виключно ОСОБА_3 має відповідати за шкоду, враховуючи реєстрацію за її місцем проживання трьох осіб, суд відхиляє, оскільки на підтвердження таких доводів відповідач не надала належних, допустимих і достовірних доказів.
Водночас на підтвердження належності відповідача – ОСОБА_3 сторона позивача надала матеріали перевірки ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, матеріали притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення правил утримання тварин, а саме: собаки породи «бульдог американський». 
Щодо визначення суми майнової шкоди в сумі 3219,00 грн та моральної шкоди в сумі 40000,00 грн, які просить стягнути позивач, суд зазначає наступне.
Позивачем було підтверджено доказами, що внаслідок нападу на неї собаки відповідача, їй заподіяна матеріальна шкода внаслідок пошкодження джинсів Calvin Klein Jeans J20J214098-1A4326 Vivid Blue, вартість яких відповідно до висновку експерта від 16.07.2025 № 388/25-53 станом на заподіяння шкоди становить 2087,37 грн.
Відповідач не спростувала ні факту такої матеріальної шкоди, ні її розмір. 
Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З огляду на викладене, відшкодуванню підлягає сума заподіяної матеріальної шкоди за пошкодження штанів, розмір якої визначено на момент розгляду справи висновком експерта, а саме у сумі 2087,37 грн.
Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в іншій частині.
Так, позивач та її представник просять стягнути із відповідача матеріальну шкоду за пошкоджену куртку Vila.
Суд враховує, що жодного доказу, який би підтверджував пошкодження цієї куртки 15.03.2023 у час, місці, спосіб та за обставин, які встановлені під час перевірки заяви ОСОБА_1 до ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст.154 КУпАП та у судовому засіданні, позивачем не надано.
У зв`язку з викладеним, суд погоджується із доводами відповідача та її представника щодо недоведеності вимог позивача в частині стягнення матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням куртки.
Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Позивач просила стягнути з ОСОБА_3 завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінила в 40000,00 грн та яка полягала у фізичному болі та стражданнях, яких зазнала позивач зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та майна, стресом, порушенням нормального ходу її життя, зверненням до лікарів та проходженням курсу лікування.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала у випадку якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Так, відповідно до п. 3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач.
Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку з нападом собаки, яка належить відповідачу, пошкодженням майна ОСОБА_1 , зверненням до лікаря у зв`язку з цими подіями, позивачу завдана моральна шкода.
Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази щодо тяжкості вимушених змін у повсякденному житті позивача.
У зв`язку з чим, суд вважає, що розмір заявленої моральної шкоди є завищеним.
Враховуючи вимоги розумності, справедливості та ступінь моральних страждань позивача, суд доходить висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 7000,00 грн, що підлягає стягненню з відповідача та, на думку суду, є справедливим і достатнім для компенсації понесених ОСОБА_1 страждань та переживань.
Таким чином, в цій частині позовні вимоги також підлягають частковому задоволенню.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявила дві вимоги: про відшкодування матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди. 
Враховуючи те, що позивач не заявляла вимоги про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, а матеріальна та моральна шкода не пов`язана із вчиненням кримінального правопорушення, положення п.2, 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» на позивача не поширюються.
Враховуючи відсутність доказів, які підтверджують звільнення позивача та відповідача від сплати судового збору, судовий збір підлягає розподілу між сторонами за дві вимоги: про стягнення моральної шкоди та про стягнення матеріальної шкоди.
Згідно із ч.1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою – підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень.
Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру (ВС/КЦС від 28.11.2018 у справі № 761/11472/15-ц).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткову сплату позивачем судового збору, а також часткове задоволення позову як в частині стягнення матеріальної так і моральної шкоди, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі пропорційно задоволених вимог про відшкодування моральної шкоди (17,50 %) в сумі 211,96 грн.
Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, пропорційно задоволеним вимогам (64,85%), а саме, в сумі 785,46 грн.
Судовий збір в розмірі 425,74 грн за позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, у задоволенні яких відмовлено, необхідно стягнути з позивача на користь держави.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
З акту здачі-приймання висновку експерта № 388/25-53 від 16.07.2025 вартість проведення експертизи, яка оплачена позивачем попередньо склала 6785, 28 грн.
Оскільки вимога про відшкодування матеріальної шкоди задоволена частково, з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню витрати на проведення судової товарознавчої експертизи пропорційно задоволеним вимогам (64,85%), а саме - 4400,25 грн.
У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України необхідно встановити сторонам строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правничу (правову) допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки їхні представники до закінчення судових дебатів зробили про це відповідну заяву.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 6, 7, 12, 13, 43, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 2087 (дві тисячі вісімдесят сім) грн 37 коп. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.
В іншій частині в задоволенню позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 211 (двісті одинадцять) грн 96 коп та витрати на залучення експерта у розмірі 4400 (чотири тисячі чотириста) грн 25 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн 46 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн 74 коп.
Встановити сторонам строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правничу (правову) допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У разі неподання таких доказів заява про вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу залишиться без розгляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 . 
Головуючий Л . О . Колісник