Справа № 760/28289/25
Провадження №2/523/4215/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"04" травня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В., 
за участю секретаря – Ячменьової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
УСТАНОВИВ:
18 жовтня 2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 34175 грн за кредитними договорами, укладеним відповідачкою з кредитодавцями, право вимоги за якими набув позивач.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 12 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 19129-03/2024 зобов`язання за яким відповідачка належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 16800 грн, з яких 4200 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 12600 грн – заборгованість за відсотками.
Також 14 березня 2024 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 79499176, зобов`язання за яким належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 17375 грн, з яких 5000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 12375 грн – заборгованість за відсотками.
На підставі договорів факторингу, укладеними з первісними кредитодавцями, позивач набув право грошових вимог за кредитними договорами відповідачки на загальну суму 34175 грн, яку просив стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Пересипського районного суду м. Одеси.
19 березня 2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання, проте судова повістка повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади, оскільки зареєстроване місце проживання її невідоме, у зв`язку з чим ОСОБА_1 відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася.
Судом враховується також судова повістка у електронному вигляді, доставлена на електронну пошту відповідачки, зазначену нею під час оформлення кредитних договорів.
Оскільки відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За положеннями ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд за письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що 12 березня 2024 року ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 уклали у електронному вигляді договір про надання фінансового кредиту № 19129-03/2024, відповідно до яких Товариство надало відповідачці кредит у розмірі 4200 грн на власні потреби у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_1 строком на 120 днів до 09 липня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 2,50 % у день у межах строку кредитування у строки і розмірі, визначені у графіку платежів.
Усі умови кредитування відображені у паспорті споживчого кредиту, який був надісланий відповідачці для ознайомлення у особистий кабінет клієнта та підписаний нею у електронному вигляді одноразовим ідентифікатором W596 до підписання договору.
ТОВ «Аванс кредит» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування 12 березня 2024 року о 14:00:29 коштів у розмірі 4200 грн на зазначену відповідачкою картку через посередника платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення». 
Відповідачка використала кошти за призначенням, проте свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 20 серпня 2024 року за розрахунком ТОВ «Аванс кредит» утворилася заборгованість у розмірі 16800 грн, з яких 4200 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 12600 грн – заборгованість за відсотками.
20 серпня 2024 року ТОВ «Аванс кредит» та позивач уклали договір факторингу № 20082024, за умовами якого ТОВ «Аванс кредит» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, у тому числі і до відповідачки за договором про надання фінансового кредиту № 19129-03/2024 від 12 березня 2024 року за плату та на умовах, визначених цим договором.
Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною договору факторингу.
З моменту отримання права вимоги з 20 серпня 2024 року позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій.
14 березня 2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 у електронній формі уклали договір позики № 79499176, відповідно до якого Товариство надало відповідачці кредит у розмірі 5000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_2 строком на 30 днів до 12 квітня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою – 2,50 % у день та процентною ставкою – 2,70 % за день за понадстрокове користування кредитом. Відповідачка підписала договір одноразовим ідентифікатором – 67285.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувала вказану суму за кредитним договором на картку ОСОБА_1 .
Відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим станом на 09 вересня 2025 року за розрахунком ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за період з 14 березня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 17375 грн, з яких 5000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 12375 грн – заборгованість за відсотками.
14 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивач уклали договір факторингу № 14/06/21, 28 липня 2021 року Додаткову угоду № 2, 13 червня 2022 року Додаткову угоду № 7, 19 серпня 2024 року Додаткову угоду № 34, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, в тому числі і до відповідачки за кредитним зобов`язанням № 79499176 від 14 березня 2024 року за плату та на умовах, визначених цим договором.
Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрах боржників, зокрема реєстр № 30 від 19 серпня 2024 року, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Факт прийому-передачі реєстру боржників підтверджується актом від 19 серпня 2024 року.
З моменту отримання права вимоги позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій.
Таким чином через порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань з повернення грошових коштів утворилася заборгованість у загальному розмірі 34175 грн, з яких:
за кредитним договором № 19129-03/2024 від 12 березня 2024 року – 16800 грн;
за кредитним договором № 79499176 від 14 березня 2024 року у розмірі 17375 грн.
Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вищевказаними кредитними зобов`язаннями на загальну суму 34175 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями в розмірі 34175 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.
З боку відповідачки суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 3028 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , остання відома зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, 01032) заборгованість за:
за кредитним договором № 19129-03/2024 від 12 березня 2024 року у розмірі 16800 грн, з яких 4200 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 12600 грн – заборгованість за відсотками;
за кредитним договором № 79499176 від 14 березня 2024 року у розмірі 17375 грн, з яких 5000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 12375 грн – заборгованість за відсотками, всього на загальну суму 34175 грн, а також судовий збір у розмірі 3028 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення складено 04 травня 2026 року.

Суддя