ЄУН 193/272/26 
Провадження № 3/193/104/26 

П О С Т А Н О В А
іменем України
14 травня 2026 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., за участі секретаря судового засідання Ратушної В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Губаря А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від ВП № 9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Побєда АГРО», керуючий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
В провадження судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О. надійшли два матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суддя звертає увагу на те, що ч.2 ст.36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
У вказаному випадку ОСОБА_1 одночасно притягається до адміністративної відповідальності за кількома адміністративними правопорушеннями ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею Софіївського районного суду Дніпропетровської області.
За таких обставин, вважаю за доцільне об`єднати та розглядати в одному провадженні справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 598760 від 23.02.2026 водій ОСОБА_1 17.02.2026 о 20:16 год. в с-ще Софіївка по вул. Больнична, 64, керував автомобілем Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тест № 752, результат 2,08 проміле, чим порушив п. 2.9а. ПДР –керування транспортними засобами в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або під впливом інших, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, що зафіксовано на БК 795555, 795521.
Окрім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 598750 від 23.02.2026 водій ОСОБА_1 17.02.2026 о 20:16 год. в с-ще Софіївка по вул. Больнична,64, керував автомобілем Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 в темну пору доби, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на перешкоду (паркан) в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР України - не врахував безпечність швидкості руху, п. 12.2 ПДР України - не врахував безпечність швидкості руху в умовах недостатньої видимості, п. 12.3 ПДР України – не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинення транспортного засобу або безпечності руху для інших учасників дорожнього руху, об їзду перешкоди, за що передбачена відповідальність за ст.. 124 КУпАп, що зафіксовано на БК 795555, 795521.
В судовому засіданні ОСОБА_1 за ст.. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП вину не визнав. Пояснив, що 17.02.2026 року в темну пору доби треба було їхати і, він разом із донькою ОСОБА_2 , яка знаходилася за кермом автомобіля Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в с-ще Софіївка по вул. Спортивній. На дорозі була ожеледиця. На закругленні дороги, біля кільця, автомобіль занесло, сталося ДТП, донька злякалася, вибігла з автомобілю та втекла. Він сильно вдарився головою об стійку. У доньки тілесних ушкоджень не було. Далі пояснив, що він вийшов з автомобіля, сів за кермо та виїхав з клумби на проїжджу частину дороги та зупинив автомобіль біля зупинки транспортного транспорту, ввімкнув аварійне світло. Також пояснив, що у нього був дуже сильний головний біль. Через кілька хвилин під`їхав патрульний автомобіль, працівники викликали швидку, невдовзі приїхала карета швидкої допомоги та відвезли його до лікарні. Оглянули його та відпустили додому. Хто викликав поліцію йому не відомо. Очевидців події ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він не бачив, з ними не спілкувався. Протокол складався у нього вдома через п`ять днів. Перед тим, як поїхати до лікарні він пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння. Чи проходив тестування у лікарні - не пам`ятає. 
Захисник ОСОБА_1 адвокат Губар А.Л. прохав об`єднану справу закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування зазначив наступне. Матеріали адміністративних справ не містять належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 та скоєння ним ДТП 17.02.2026 року. Стверджує, що за кермом була інша особа – ОСОБА_1 , також вважав, що дослідження доказів працівниками поліції проведено формально, згоду на проходження тестування від ОСОБА_1 не було отримано, ст. 63 Конституції України не роз`яснено ті на відео дана подія не зафіксована. Також не зафіксовано на відео факт керування ОСОБА_1 , що спростовує суб`єктність його як водія за ч. 1 ст. 130 КУпАп. Протокол складено пізніше, формально роз`яснено права 23.02.2026 року. Вважає, що докази зібрані з порушенням, поліцейським неправомірно не задано питань з приводу ДТП, а констатується це як факт, що зафіксовано на бодікамеру. Не зафіксовано на відео роз`яснення прав особі, можливість відмови від проходження тестування та можливості пройти освідування в лікарському закладі, момент ДТП, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вважає, що свідки , які зазначені в матеріалах не були свідками саме ДТП, а прибули через кілька хвилин. Також зазначив, що протокол не є доказом в адміністративній справі. Прохав справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Від допиту у якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні сторона захисту відмовилася.
Клопотання про допит у якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заявлено.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката, дослідивши протоколи та додані до них докази, суддею встановлено, що зазначені в протоколі обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАп підтверджуються наступними доказами: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 598760 від 23.02.2026 водій ОСОБА_1 17.02.2026 о 20:16 год. в с-ще Софіївка по вул. Больнична, 64, керував автомобілем Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тест № 752, результат 2,08 проміле, чим порушив п. 2.9а. ПДР –керування транспортними засобами в стані алкогольно чи наркотичного сп`яніння або під впливом інших, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, що зафіксовано на БК 795555, 795521 (а.с.1);
-тестом № 752 від 17.02.2026 року, згідно якого вміст алкогольних парів у подиху ОСОБА_1 складає 2,08 проміле (а.с.2); 
-актом огляду, згідно якого зазначено ознаки: запах алкоголю з порожнини роту ОСОБА_1 (а.с.3);
-направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками: запах з порожнини роту, нестійка хода, почервоніння очей (а.с.4);
-письмовими поясненням ОСОБА_3 , який пояснив, що 17.02.2026 року о 20:16 він став свідком ДТП за участю водія автомобіля Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Больнична с-ще Софіївка та здійснив наїзд на паркан. Після ДТП він разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 підійшли до автомобіля. Окрім водія в автомобілі нікого не було. Водій був в стані алкогольного сп`яніння. Вони спитали у нього, чи все гаразд, на що той попросив придбати йому в магазині поряд води і сигарет. Потім водій намагався виїхати на дорогу. Прохав його та ОСОБА_4 нікому не розповідати про подію. Він відійшов у бік та зателефонував до поліцію. В цей час водій виїхав на дорогу та зупинився біля автобусної зупинки. Далі сидів в автомобілі. Водія особисто він не знає (а.с.5);
-письмовими поясненнями ОСОБА_4 , який пояснив що 17.02.2026 року о 20:16 він став свідком ДТП за участю водія автомобіля Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Больнична с-ще Софіївка у бік автовокзалу та біля магазину «Каріна» та здійснив наїзд на паркан. Після ДТП він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 підійшли до автомобіля. Окрім водія в автомобілі нікого не було. Водій був в стані алкогольного сп`яніння. Він запитав у нього, чи все з ним добре, а ОСОБА_3 зателефонував у поліцію та викликав їх на місце ДТП. Потім водій виїхав на проїздну частину. Прохав його та ОСОБА_3 нікому не розповідати про подію. В цей час водій виїхав на дорогу та зупинився біля автобусної зупинки так як його автомобіль мав механічні пошкодження. Далі сидів в автомобілі (а.с.6);
-рапортом працівника поліції, яким складено протокол з викладенням обставин складання протоколу від 23.02.2026 року за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.7);
-відеозаписом від 17.02.2026 та 23.02.2026 року (а.с.8);
-довідкою інспектора САП КРУП в Дніпропетровській області О.Бакун, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 12.06.2013 (а.с.9);
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 598750 від 23.02.2026 , в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 17.02.2026 о 20:16 год. в с-ще Софіївка по вул. Больнична,64, керував автомобілем Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 в темну пору доби, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на перешкоду (паркан) в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР України - не врахував безпечність швидкості руху, п. 12.2 ПДР України - не врахував безпечність швидкості руху в умовах недостатньої видимості, п. 12.3 ПДР України – не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинення транспортного засобу або безпечності руху для інших учасників дорожнього руху, об`їзду перешкоди, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАп, що зафіксовано на БК 795555, 795521 (а.с.13);
- письмовими поясненням ОСОБА_3 , який пояснив, що 17.02.2026 року о 20:16 він став свідком ДТП за участю водія автомобіля Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Больнична с-ще Софіївка та здійснив наїзд на паркан. Після ДТП він разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 підійшли до автомобіля. Окрім водія в автомобілі нікого не було. Водій був в стані алкогольного сп`яніння. Вони спитали у нього, чи все гаразд, на що той попросив придбати йому в магазині поряд води і сигарет. Потім водій намагався виїхати на дорогу. Прохав його та ОСОБА_4 нікому не розповідати про подію. Він відійшов у бік та зателефонував до поліцію. В цей час водій виїхав на дорогу та зупинився біля автобусної зупинки. Далі сидів в автомобілі. Водія особисто він не знає(а.с.14);
-письмовими поясненнями ОСОБА_4 , який пояснив що 17.02.2026 року о 20:16 він став свідком ДТП за участю водія автомобіля Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Больнична с-ще Софіївка у бік автовокзалу та біля магазину «Каріна» та здійснив наїзд на паркан. Після ДТП він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 підійшли до автомобіля. Окрім водія в автомобілі нікого не було. Водій був в стані алкогольного сп`яніння. Він запитав у нього, чи все з ним добре, а ОСОБА_3 зателефонував у поліцію та викликав їх на місце ДТП. Потім водій виїхав на проїздну частину. Прохав його та ОСОБА_3 нікому не розповідати про подію. В цей час водій виїхав на дорогу та зупинився біля автобусної зупинки так як його автомобіль мав механічні пошкодження. Далі сидів в автомобілі (а.с.15);
-схемою місця ДТП, якою зафіксовано події від 17.02.2026 року (а.с.16);
-рапортом працівника поліції, яким складено протокол з викладенням обставин складання протоколу від 23.02.2026 року за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.17);
-рапортом про отримання повідомлення, згідно якого 17.02.2026 року о 20:16 год надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про скоєння ДТП водієм автомобіля НОМЕР_2 , водій у нетверезому стані(а.с.18);
-довідкою інспектора САП КРУП в Дніпропетровській області О.Бакун, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а.с.20).
У суду зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Отже, судом встановлено, що не зважаючи на невизнання вини, своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушив вимоги п. 2.9.а, 12.1, п. 12.2, п. 12.3 ПДР України , а саме :
12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
2.9. Водієві забороняється а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Суддя, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, оскільки він керував транспортним в стані алкогольного сп`яніння та скоїв ДТП 17.02.2026 року о 20:16 год. 
Суддя не приймає доводів адвоката щодо зазначених вище підстав для закриття адміністративної справи з вищеозначених підстав.
Так, матеріали адміністративних справ містять належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Хюндай Туксон д.н.з. НОМЕР_2 та скоєння ним ДТП 17.02.2026 року в стані алкогольного сп`яніння.
Факт керування транспортним засобом іншою особою – ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведений будь-якими доказами, натомість факт керування підтверджено самим ОСОБА_1 доведено показами двох очевидців ДТП 17.02.2026 року та, всупереч зазначеного адвокатом пояснили, що бачили сам факт ДТП, а не з`явились через деякий час.
Суд не може погодитись з твердженнями захисту про недоведеність факту керування, оскільки він не зафіксований відеозаписом, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки за допомогою відеозапису з нагрудних камер працівників поліції або іншими певними видами доказів. Суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП, в даному випадку це той факт, що громадянин ОСОБА_1 на твердження поліцейського про керування, жодного разу не заперечив, як під час проходження огляду та і під час складання протоколу, що він не керував і що керувала інша особа .
Так, Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з вимогами пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Судом було оглянуто відеозаписи, на яких чітко зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, результати огляду, при цьому працівники поліції поводяться коректно, враховуючи його стан здоров`я в результаті дорожньо-транспортної пригоди, будь-яких даних про необ`єктивне ставлення до ОСОБА_1 , з боку працівників поліції, не зафіксовано.
Також, суддя вважає, що доводи в частині того, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, спростовуються відеозаписом процедури оформлення протоколу від 23.02.2026 року , який складено після одужання ОСОБА_1 де зафіксовано ознайомлення з правами, передбаченими ст.268 КУпАП, ст. 63 Конституції України наявний підпис ОСОБА_1 . Зауважень та заперечень до протоколу не внесено. 
Будь-яких пояснень щодо керування іншою особою ОСОБА_1 не надано.
Окрім цього, суддя не приймає до уваги зауваження захисника, про відсутність відеозапису факту керування ОСОБА_1 , оскільки працівники поліції приїхали на місце пригоди саме за викликом та особу не зупиняли, а відтак такого запису бути неможе. 
Відповідно до вимог ст.266 КУпАП наявний обов`язок проведення відеозапису чи залучення двох свідків саме під час проходження огляду, а не фіксації руху транспортного засобу, керування, роз`яснення прав. КУпАП не передбачено обов`язку долучати до протоколу відеозапису із фіксацією керування транспортним засобом, на підтвердження даних обставин можуть бути надані інші докази в розумінні ст.251 КУпАП, які оцінюються судом в сукупності у відповідності до положень ст. 252 КУпАП.
Отже, суддя вважає, що повністю доведеним є факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , доводи сторони захисту проте, що останній не керував транспортним засобом оскільки на відеозапису відсутні такі дані, спростовуються матеріалами справи, в тому числі поясненнями очевидців, а також самим ОСОБА_1 як під час проведення процедури огляду, так і через п`ять днів під час складання протоколів, під час яких ним не заперечується факт керування транспортним засобом. Дії працівників поліції не оскаржені.
Жодним доказом обставини, викладені в протоколах не спростовані.
Суддя вважає заперечення захисника обраним способом захисту та спростовуються вказаними у постанові доказами.
Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля. Беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, що перебувають у стані сп`яніння, законодавець у нормах багатьох правових актів встановив заборону на допуск зазначених осіб до керування транспортними засобами.
При застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, відповідно до якої внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. Тому такій особі, у разі визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на час вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а також складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги викладене, при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, їх суспільну небезпечність та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, з застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Оцінюючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобам
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Пунктом 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн, які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
Керуючись ст. 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Об`єднати адміністративні справи № 193/272/26, провадження №3/193/104/26 та № 193/273/26, провадження № 3/193/105/26, присвоїти об`єднаному провадженню № 193/272/26, провадження №3/193/104/26.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення:
- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 гривень 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами ;
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 36 КУпАП остаточно ОСОБА_1 призначити стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл../Дн-ка об/21081300, розрахунковий рахунок UA758999980313020149000004001, код ЄДРПОУ одержувача 37988155, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. (Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, розрахунковий рахунок UA908999980313111256000026001, код ЄДРПОУ одержувача 37993783, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2026 року.

Суддя      Н.О.Кравченко