Справа № 203/1716/25
Провадження № 2/0203/160/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі: 

головуючого судді - Казака С.Ю. 
при секретарі - Биченковій Г.С.
за участі представника позивача - Мамай А.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТРАНС АВТО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ», ОСОБА_1 , третя особи без самостійних вимог – приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірина Вячеславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Варава Роман Сергійович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, застосування наслідків недійсності договорів шляхом відновлення державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначив, що 01.04.2021 року між ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ», як орендарем та ТОВ «С-ТРАНС АВТО», як орендодавцем, було укладено договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №А-0009/2021. В зв`язку із неналежним виконанням орендарем умов договору, ТОВ «С-ТРАНС АВТО» було вимушено звернутись до суду з позовом про стягнення з ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТВИЕ» заборгованості за договором №А-0009/2021 від 01.04.2021 року в загальній сумі 2317114 грн. 11 коп.
На момент пред`явлення позову, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» на праві власності належали: нежитлове приміщення, загальною площею 77,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 75,7 кв.м; 2 - санвузол, площею 1,8 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, загальною площею 187,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 184,8 кв.м; 2 - санвузол, площею 2,7 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Разом з позовом, ТОВ «С-ТРАНС АВТО» подало заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, його банківські рахунки в межах суми стягнення. Однак, ухвалою Господарського суду м.Києва від 30.12.2021 року у справі №910/21535/21 в задоволенні заяви було відмовлено через ненадання доказів щодо намірів відповідача відчужити майно та ухилитись від виконання майбутнього судового рішення про стягнення заборгованості за господарським договором.
Того ж дня, ухвалою Господарського суду м.Києва від 30.12.201 року було відкрито провадження по справі №910/21535/21, а рішенням цього суду від 15.09.2022 року позов ТОВ «С-ТРАНС АВТО» було задоволено та стягнуто на його користь з ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» заборгованість у вигляді основного боргу в сумі 2178080 грн., інфляційних втрат в сумі 37372 грн. 85 коп., 3% річних в сумі 15330 грн. 40 коп., пені в сумі 86330 грн. 86 коп. та судового збору в сумі 34756 грн. 71 коп.
26.10.2022 року ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» було подано апеляційну скаргу на рішення суду від 15.09.2022 року, яку було прийнято до провадження ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 року та справу призначено до судового розгляду.
23.05.2023 року ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» додатково набуло у власність нежитлове приміщення, загальною площею 77,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
Судові засіданні в апеляційному суду неодноразово відкладались виключно на підставі клопотань ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ». Розуміючи, що найближчим часом апеляційний суд залишить без задоволення апеляційну скаргу, як безпідставну та необгрунтовану, ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ», власником та директором якого є ОСОБА_2 , 17.04.2023 року, 20.04.2023 року та 25.05.2023 року нібито продав на користь ОСОБА_1 зазначені вище нежитлові приміщення.
В подальшому, постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 року апеляційну скаргу ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» було відхилено, а рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2022 року у справі №910/21535/21 – залишено без змін.
23.11.2023 року Господарським судом м.Києва на виконання рішення було видано наказ №910/21535/21, який ТОВ «С-ТРАНС АВТО» було пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва, постановою якого від 27.05.2024 року було відкрито виконавче провадження №75133000. В ході виконавчих дій за запитами приватного виконавця встановлено відсутність зареєстрованих за ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» транспортних засобів, відсутність коштів на рахунках та руху коштів по ним, а також відсутність зареєстрованого на праві власності нерухомого майна.
Таким чином, відчуживши на шкоду позивачу на користь родича директора та власника товариства три об`єкти нерухомого майна в період перегляду в апеляційному порядку рішення господарського суду про стягнення заборгованості, не маючого іншого рухомого чи нерухомого майна або коштів, на які можливо звернути стягнення, ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» зробило неможливим виконання судового рішення, яке набрало законної сили. 
Посилаючись на вказані обставини та ознаки фраудаторності вчинених відповідачами правочинів щодо відчуження нерухомого майна, позивач просив суд визнати недійсними укладені між ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» та ОСОБА_1 договори купівлі-продажу, а саме: 

-договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 77,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 75,7 кв.м; 2 - санвузол, площею 1,8 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474077612020), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №629;
-договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 187,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 184,8 кв.м; 2 - санвузол, площею 2,7 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474047312020), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №643; 
-договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 77,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2739422612020) посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №746;

а також відновити за ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» державну реєстрацію права власності на зазначені ви ще нежитлові приміщення.

У наданому відзиві представник ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування заперечень посилався на те, що нежитлове приміщення, загальною площею 77,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , було придбано товариством 23.05.2023 року та станом на час розгляду справи судом першої інстанції не перебувало у його власності. Тому, вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаного нежитлового приміщення є безпідставними. Також представник зазначив, що директор ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» Мацуга О.М. розпорядився майном товариства на власний розсуд на законних підставах, оскільки на момент продажу приміщень будь-які заборони були відсутні. На момент укладання цих договорів існувала вірогідність як задоволення позову ТОВ «С-ТРАНС АВТО», так і відмови в його задоволенні. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про порушення його прав та законних інтересів в результаті укладення спірних договорів, а викладені в позовній заяві доводи є лише припущеннями. Договори купівлі-продажу укладені не одразу після ухвалення рішення та не напередодні винесення рішення апеляційним судом, що також свідчить про відсутність наміру відповідача ухилятись від виконання рішення суду, а про інші мотиви прийняття такого рішення, що жодним чином не пов`язано із ТОВ «С-ТРАНС АВТО». Крім того, відповідно до балансових довідок, наданих ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» при продажі приміщень, балансова вартість нежитлового приміщення за адресою: м.Дніпро, вул.Костомарівська, буд.1а, секц.1, приміщення 7н, склала 1376136 грн. 98 коп., а нежитлового приміщення за адресою: м.Дніпро, вул.Костомарівська, буд.1а, секц.1, приміщення 6н – 3195682 грн. 03 коп., що вдвічі перевищує суму боргу в розмірі 2317114 грн. 11 коп. Також представник відповідача зазначив, що ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» поступово сплачує суму боргу, визначену рішенням господарського суду та на даний час вже сплачено 868000 грн. Таким чином, позивачем заявлено надмірні позовні вимоги. 

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (після зміни найменування – Центральний районний суд міста Дніпра) від 17.03.2025 року позовну заяву було залишено без руху.
Також ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.03.2025 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна за оспорюваними договорами купівлі-продажу.
Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.03.2025 року, після усунення позивачем недоліків, позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Також цієї ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакси І.В. засвідчені копії матеріалів нотаріальних справ за оспорюваними договорами купівлі-продажу.
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 30.09.2025 року за клопотанням представника позивача було витребувано в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .
Протокольною ухвалою суду від 27.11.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 26.01.2026 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» про часткове скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса І.В., в наданій заяви просила розглядати справу без її участі.
Щодо неявки відповідачів, суд враховує, що останні забезпечили свою участь у розгляді справи через уповноважених представників, які є адвокатами та мають зареєстровані електронні кабінети, були обізнані про день та час слухання справи, хід її розгляду. Справа неодноразово відкладалась за клопотаннями представників відповідачів з тих чи інших причин, що призводить до затягування розгляду справи та порушує право позивача, який забезпечував представництво своїх інтересів у кожному судовому засіданні, на розгляд справи у розумні строки.
Також суд враховує, що представником ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» було подано відзив на позовну заяву, в якому висловлено позицію відповідача щодо розглядаємого позову; відсутність будь-яких не розглянутих судом заяв та клопотань по суті справи.
За вказаних обставин, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності відповідачів та їх представників, за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши представника позивача, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд враховує наступне.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК Украйни).
Тлумачення, як ст.3 ЦК України загалом, так і п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).
Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року в справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18)).
З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 463/13099/21 (провадження № 61-11609сво23), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Норми закону полягають в наступному: жити чесно, не ображати інших, кожному віддавати по заслугах. Змусити жити за принципами навряд чи можливо. Але коли виникає судовий спір, то учасники цивільного обороту мають розуміти, що їх дії (бездіяльність) чи правочини можуть бути піддані оцінці крізь призму справедливості, розумності, добросовісності (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2024 року в справі № 357/13500/18 (провадження № 61-3809св24), постанову Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 466/3398/21 (провадження № 61-2058сво23)).
При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч.2 с т.13 ЦК України).
Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.3 ст.13 ЦК України).
Рішенням Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року №2-р(II)/2021 у справі №3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що «оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука «а також зловживання правом в інших формах», що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною)».
Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:
особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 747/306/19 (провадження № 61-1272св20)).
Необхідно розмежовувати конкурсне оспорювання та позаконкурсне оспорювання фраудаторних правочинів. Недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб.
Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20 (провадження № 61-2612св23)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок, що: «позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України».
Тобто, Велика Палата Верховного Суду у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) сформулювала підхід, за яким допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як: фіктивного (стаття 234 ЦК України); такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України); такого, що порушує публічний порядок (частини перша та друга статті 228 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року в справі № 405/1820/17 (провадження № 61-2761св19) вказано, що: «цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку). Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї матері після пред`явлення до нього позову банку про стягнення заборгованості, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника.
Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України)».
Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, вчинення фраудаторного договору) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили, чи виконавчого напису (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20 (провадження № 61-2612св23)).
Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір.
До обставин, які дозволяють кваліфікувати безоплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору зокрема, відноситься: безоплатність договору; момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, дружина чи колишня дружина боржника, чоловік чи колишній чоловік боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа).
Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору.
До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, дружина чи колишня дружина боржника, чоловік чи колишній чоловік боржника, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника) (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2023 року в справі № 644/5819/20 (провадження № 61-1787св23)).
Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним (частина перша та друга статті 234 ЦК України).
Фіктивний правочин відноситься до оспорюваних правочинів, тобто визнається недійсним на підставі судового рішення про що має бути вказано в резолютивній частині рішення (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року в справі № 712/7975/17 (провадження № 61-42114св18)).
Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки (див., зокрема, постанову Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року в справі № 723/405/17 (провадження № 61-46674св18)).
Касаційний суд вже зауважував, що: недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину; в практиці касаційного суду допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) чи такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України). Одна й інша підстави для кваліфікації правочину як фраудаторного побудовані законодавцем за моделлю оспорюваного правочину. Тобто, оспорення правочину має відбуватися за ініціативою кредитора як заінтересованої особи шляхом пред`явлення позовної вимоги про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов); кваліфікація правочину як фіктивного виключається, якщо на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав; натомість для кваліфікації фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України) не має значення, що на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав. Важливим для кваліфікації такого правочину як фраудаторного є те, що внаслідок його вчинення відбувається, зокрема, унеможливлення звернення стягнення на майно боржника чи зменшується обсяг його майна; очевидно, що одночасна кваліфікація оспорюваного фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) і такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України) не допускається (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року в справі № 761/40240/21 (провадження № 61-13013св23)).
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що приватноправовий інструментарій (як в договірних, так і в позадоговірних відносинах) має використовуватись особами добросовісно, не зловживаючи правом. Зокрема, такий інструментарій не може використовуватись особою на шкоду іншим учасникам правовідносин. Правочин не має вчинятись з метою заподіяти зло (тобто здійснити зловживання правом) і втілювати цей намір. Інакше такий правочин має кваліфікуватись судами як фраудаторний та, за наявності відповідної позовної вимоги, має бути визнаний недійсним. Однак у силу гнучкості та різноманіття цивільних правовідносин вичерпний та закритий перелік обставин, за яких той чи інший правочин слід вважати фраудаторним, відсутній. Натомість Верховний Суд напрацював перелік обставин, які окремо або в сукупності можуть враховуватися при оцінці правочину як фраудаторного. Остаточну кваліфікацію певного правочину як фраудаторного повинен здійснювати суд в кожній конкретній справі виходячи із встановлених обставин (див. пункти 108, 115, 116 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2024 року в справі № 916/379/23 (провадження № 12-22гс24)).
Цей суд звертав увагу, що: відсутність заборони чи арешту не виключає кваліфікацію правочину як фраудаторного, оскільки для оспорення правочину, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України), важливим є те, що учасники цивільного обороту використовують приватний інструментарій всупереч його призначенню, принципу доброї совісті та, зокрема, для, унеможливлення звернення стягнення на майно боржника (поручителя) чи зменшення обсягу його майна (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2024 року в справі № 947/37261/21 (провадження № 61-7737св24)).
Мета позаконкурсного оспорювання фраудаторного правочину досягається для того, щоб кредитор міг задовольнити своє право вимоги, тобто щоб відбулося погашення боргу боржником. Очевидно, що коли кредитор вже звернув стягнення на майно для задоволення свого права вимоги і погашення боргу боржника, то конструкція фраудаторного правочину не може бути застосована (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2024 року в справі № 504/112/22 (провадження № 61-1582св23)).
Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. Очевидно, що для мотивування кваліфікації оплатного правочину як фраудаторного недостатньо ствердження про наявність зловживання правом і наявність права вимоги. Таке мотивування має відбуватися через обґрунтування наявності/відсутності тих обставин, які дозволяють кваліфікувати правочин як вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору (наприклад, після пред`явлення позову про стягнення коштів та повернення заяви про забезпечення позову); контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (пов`язаність осіб, які вчиняють фраудаторний правочин може бути досить різноманітною. Зокрема, між особами які вчиняють фраудаторний правочин можуть бути родинні, квазіродинні відносини, інші цивільні відносини чи навіть трудові); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника) (це, зокрема потребує з`ясування того чи відповідала ціна вказана в договорі ринковим цінам на момент вчинення договору, чи взагалі відбувався розрахунок між боржником і кредитором, яким чином відбувався розрахунок) (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2025 року в справі № 757/52379/21-ц (провадження № 61-3339св24)).
Зміст як договірного, так і недоговірного зобов`язання складають права та обов`язки його суб`єктів. Суб`єктивне право, що належить управненій стороні у зобов`язанні, йменується правом вимоги, а суб`єктивний обов`язок зобов`язаної сторони називається боргом. Для застосування конструкції фраудаторного правочину важливо щоб кредитору належало суб`єктивне цивільне право (зокрема, право вимоги). 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 01.04.2021 року між ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ», як орендарем та ТОВ «С-ТРАНС АВТО», як орендодавцем, було укладено договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №А-0009/2021. 
В зв`язку із неналежним виконанням орендарем умов договору, ТОВ «С-ТРАНС АВТО» звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом про стягнення з ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТВИЕ» заборгованості за договором №А-0009/2021 від 01.04.2021 року в загальній сумі 2317114 грн. 11 коп.
На момент пред`явлення позову, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» на праві власності належали: нежитлове приміщення, загальною площею 77,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 75,7 кв.м; 2 - санвузол, площею 1,8 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, загальною площею 187,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 184,8 кв.м; 2 - санвузол, площею 2,7 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Разом з позовом, ТОВ «С-ТРАНС АВТО» подало заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, його банківські рахунки в межах суми стягнення.  
Ухвалою Господарського суду м.Києва від 30.12.2021 року у справі №910/21535/21 в задоволенні заяви було відмовлено через ненадання доказів щодо намірів відповідача відчужити майно та ухилитись від виконання майбутнього судового рішення про стягнення заборгованості за господарським договором.
Також ухвалою Господарського суду м.Києва від 30.12.201 року було відкрито провадження по справі №910/21535/21, за наслідками розгляду якої рішенням цього суду від 15.09.2022 року позов ТОВ «С-ТРАНС АВТО» було задоволено та стягнуто на його користь з ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» заборгованість у вигляді основного боргу в сумі 2178080 грн., інфляційних втрат в сумі 37372 грн. 85 коп., 3% річних в сумі 15330 грн. 40 коп., пені в сумі 86330 грн. 86 коп. та судового збору в сумі 34756 грн. 71 коп.
26.10.2022 року ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» було подано апеляційну скаргу на рішення суду від 15.09.2022 року, яку було прийнято до провадження ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 року та справу призначено до судового розгляду.
23.05.2023 року ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» додатково набуло у власність нежитлове приміщення, загальною площею 77,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
Також з матеріалів справи вбачається, що після ухвалення рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2022 року у справі №910/21535/21 та під час його перегляду в апеляційному порядку між ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» та ОСОБА_1 було укладено наступні договори:

-договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 77,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 75,7 кв.м; 2 - санвузол, площею 1,8 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474077612020), посвідчений 17.04.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №629;
-договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 187,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 184,8 кв.м; 2 - санвузол, площею 2,7 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474047312020), посвідчений 20.04.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №643;
-договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 77,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2739422612020) посвідчений 25.05.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №746.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 року апеляційну скаргу ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» було відхилено, а рішення Господарського суду м.Києва від 15.09.2022 року у справі №910/21535/21 – залишено без змін.
23.11.2023 року Господарським судом м.Києва на виконання рішення було видано наказ №910/21535/21, який ТОВ «С-ТРАНС АВТО» було пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Варави В.С., постановою якого від 27.05.2024 року було відкрито виконавче провадження №75133000. 
В ході виконавчих дій за запитами приватного виконавця встановлено відсутність зареєстрованих за ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» транспортних засобів, відсутність коштів на рахунках та руху коштів по ним, а також відсутність зареєстрованого на праві власності нерухомого майна.
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником та директором ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» є ОСОБА_2 .
Відповідно до витребуваних судом за клопотанням позивача витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є братом та сестрою.

Перевіряючи заперечення представника ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ», суд враховує. що відповідно до наведених вище правових висновків Верховного Суду відсутність заборони чи арешту не виключає кваліфікацію правочину як фраудаторного, оскільки для оспорення правочину, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України), важливим є те, що учасники цивільного обороту використовують приватний інструментарій всупереч його призначенню, принципу доброї совісті та, зокрема, для, унеможливлення звернення стягнення на майно боржника (поручителя) чи зменшення обсягу його майна.
Також Верховний Суду неодноразово аналізував конструкцію фраудаторного правочину, тобто правочину, який вчиняється на шкоду кредитору для уникнення чи унеможливлення, зокрема, сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили, чи виконавчого напису. Тому необов`язково для застосування вказаної конструкції, щоб існувало судове рішення про стягнення зокрема, боргу чи був розпочатий судовий процес про стягнення боргу. Необхідно, щоб той чи інший правочин вчинявся на шкоду кредитору для уникнення чи унеможливлення, зокрема, сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) чи зменшення обсягу майна боржника
Під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» будучі достеменно обізнаним про наявність невиконаних грошових зобов`язання перед ТОВ «С-ТРАНС АВТО» за укладеним 01.04.2021 року договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №А-0009/2021, а також обізнаним про наявність в провадженні Господарського суду м.Києва справи №910/21535/21 за позовом ТОВ «С-ТРАНС АВТО» до ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» про стягнення заборгованості за цим договором та ухвалення рішення про стягнення цієї заборгованості на загальну суму 2317114 грн. 11 коп., а також судового збору в сумі 34756 грн. 71 коп., вчинило дії щодо відчуження належного товариству нерухомого майна на користь пов`язаної із директором, засновником та кінцевим бенефіціарним власника ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» ОСОБА_1 особи, а саме: на користь його рідної сестри ОСОБА_1 .
При цьому, суд враховує, що доказів перерахування коштів покупцем на рахунок продавця за оспорюваними договорами купівлі-продажу відповідачами під час розгляду справи суду не представлено.
Під час подальшого виконання рішення суду у справі №910/21535/21 встановлено відсутність у ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» іншого рухомого або нерухомого майна, коштів на рахунках, на які можливо звернути стягнення.
Таким чином, досліджені судом докази в своїй сукупності в достатній мірі підтверджують той факт, що оспорювані договори купівлі-продажу вчинялись відповідачами з метою уникнення сплати боргу позивачу, що свідчить про наявність підстави для кваліфікації цих договорів як таких, що вчинені всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України), зокрема, щодо використання учасниками цивільного обороту приватного інструментарію всупереч його призначенню, принципу доброї совісті та для зменшення обсягу майна боржника.
Стосовно посилань представника відповідача у відзиві на те, що вартість нежитлових приміщень значно перевищує суму боргу, стягнутого рішення суду у справі №910/21535/21, а також щодо часткового виконання вказаного рішення, суд враховує, що під час розгляду справи відповідачами не надано доказів щодо дійсної вартості нерухомого майна на момент укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу.
Матеріалами справи підтверджується погашення ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» стягнутої за рішенням суду у справі №910/21535/21 заборгованості в сумі 1068000.
Таким чином, рішення суду на теперішній час залишається не виконаним в частині погашення стягнутої заборгованості в сумі 1249114 грн. 11 коп. та судового збору в сумі 34756 грн. 71 коп.
Крім того, під час розгляду справи встановлено, що в зв`язку із невиконанням рішення суду у справі №910/21535/21, ТОВ «С-ТРАНС АВТО» звернулось до суду із позовом до ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, який було задоволено рішенням Господарського суду м.Києва від 09.02.2026 року у справі №910/13219/25, яким було стягнуто з ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» на користь ТОВ «С-ТРАНС АВТО» інфляційні втрати в сумі 1283628 грн. 14 коп., 3% річних в сумі 248931 грн. 83 коп., пені в сумі 51199 грн. 08 коп. та судовий збір в сумі 19005 грн. 12 коп. 
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є заявленими у передбачений законом спосіб, обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
В зв`язку з цим, слід визнати недійсними укладені між ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» та ОСОБА_1 договори, а саме:

-договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 77,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 75,7 кв.м; 2 - санвузол, площею 1,8 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474077612020), посвідчений 17.04.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №629;
-договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 187,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 184,8 кв.м; 2 - санвузол, площею 2,7 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474047312020), посвідчений 20.04.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №643;
-договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 77,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2739422612020) посвідчений 25.05.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №746;

а також відновити за ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» державну реєстрацію права власності на зазначені ви ще нежитлові приміщення.
У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені витрати у вигляді сплаченого судового збору по 8024 грн. 20 коп. з кожного відповідача.
Керуючись ст.ст.3,13,16,216 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,158,211,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТРАНС АВТО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ», ОСОБА_1 , третя особи без самостійних вимог – приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірина Вячеславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Варава Роман Сергійович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, застосування наслідків недійсності договорів шляхом відновлення державної реєстрації права власності – задовольнити повністю.
Визнати недійсним укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» (код ЄДРПОУ 40351358) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 77,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 75,7 кв.м; 2 - санвузол, площею 1,8 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474077612020), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №629.
Визнати недійсним укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» (код ЄДРПОУ 40351358) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 187,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 184,8 кв.м; 2 - санвузол, площею 2,7 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474047312020), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №643.
Визнати недійсним укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» (код ЄДРПОУ 40351358) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 77,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2739422612020) посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Балтаксою Іриною Вячеславівною за реєстровим №746.
Відновити за Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» (код ЄДРПОУ 40351358) державну реєстрацію права власності на наступне нерухоме майно:

-нежитлове приміщення, загальною площею 77,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 75,7 кв.м; 2 - санвузол, площею 1,8 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474077612020);
-нежитлове приміщення, загальною площею 187,5 кв.м, у житловому будинку літ.А1 на ІІ поверсі, яке складається з: 1- нежитлове приміщення, площею 184,8 кв.м; 2 - санвузол, площею 2,7 кв.м; що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2474047312020);
-нежитлове приміщення, загальною площею 77,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2739422612020).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» (04210, м.Київ, вул.Оболонська Набережна, буд.1, корп.2, прим.219/2, код ЄДРПОУ 40351358) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТРАНС АВТО» (64107, Харківська область, Лозівський район, вул.Бугайченка, буд.38, кімната 31-А, код ЄДРПОУ 37706791) витрати по сплаті судового збору в сумі 8024 грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТРАНС АВТО» (64107, Харківська область, Лозівський район, вул.Бугайченка, буд.38, кімната 31-А, код ЄДРПОУ 37706791) витрати по сплаті судового збору в сумі 8024 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 19 червня 2026 року.

Суддя С.Ю.Казак