Справа № 308/18727/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
30 квітня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді – Данко В.Й.,

за участю:
секретаря судового засідання – Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та індексацію аліментів
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та індексацію аліментів. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають 2 спільних дітей, на утримання яких з відповідача стягуються аліменти за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2021 по справі №308/7042/20. На переконання позивачки, розмір аліментів на утримання дітей є незначним. При цьому, позивачка звертає увагу суду на те, що матеріальне становище відповідача покращилося, так як він перебуває на військовій службі та отримує офіційну заробітну плату. У свою чергу, фінансовий стан позивачки погіршився, оскільки витрати на дітей з кожним роком зростають пропорційно їх потребам, а матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей фактично не надає. Також позивачка наполягала на наявності підстав для стягнення індексації аліментів згідно з наданим суду розрахунком.
Відповідач правом на подання відзиву на скористався, що згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України не перешкоджає розгляду та вирішенню справи за наявними матеріалами.
Ухвалою від 03.11.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.
Ухвалою від 23.11.2023 суд зупинив провадження у справі.
Ухвалою від 23.03.2026 суд поновив провадження у справі.
Ухвалою від 30.04.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.
Заходи забезпечення позову або доказів, зокрема, шляхом їх витребування не застосовувалися.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, від позивачки надійшла заява про розгляд справи без участі.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на викладене та із урахуванням того, що позивачка не заперечила проти вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, суд розглядає справу відповідно до частини 4 статті 223ЦПК України (заочно).
Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2021 по справі №308/7042/20.
Цим же рішенням ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання його дітей, а саме – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 218,00 грн., та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 779,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з відповідним позовом - 20.07.2020 і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
На виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2021 по справі №308/7042/20 видано виконавчий лист, який став підставою для відкриття виконавчого провадження ВП №65065838, що підтверджується постановою державного виконавця.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом №308/7042/20 від 01.03.2021 за період липень 2020 року – липень 2023 року аліменти не сплачувалися.
Згідно з відповіддю т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на запит від 09.05.2023 відповідач призваний на військову службу у військову частин НОМЕР_1 .
За довідкою командира в/ч НОМЕР_2 відповідач перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 згідно з наказом про зарахування до списків військової частини №87 від 27.03.2026.
Виходячи з наявності підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх індексації, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд виходив із такого.
Частиною першою статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
За приписами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).
Згідно з частинами 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним.
Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може ініціювати питання про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Необхідно звернути увагу на те, що СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.02.2014 №6-143цс13 і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30.06.2020 по справі №343/945/19, від 12.01.2022 по справі №545/3115/19, від 23.05.2022 по справі №752/26176/18 та інших.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
Суд встановив, що відповідач проходить військову службу у зв`язку з мобілізацією, що, з-поміж іншого, підтверджується відповіддю т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на запит від 09.05.2023, довідкою командира в/ч НОМЕР_2 , довідкою №2420 від 15.09.2023, довідкою військово-лікарської комісії №2025-1010-1213-4071- від 10.10.2025, витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 27.03.2026 №88/нст.
Вказана обставина не була встановленою в ході судового розгляді Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області справи №308/7042/20 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, оскільки відповідача призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією у 2023 році.
Суд зауважує, що власне мобілізація відповідача і слугувала підставою для первісного звернення його представника з клопотанням про зупинення провадження у справі від 19.11.2023.
Крім того, суд бере до уваги те, що зміна віку спільних дітей спричиняє зміну їхніх матеріальних потреб та призводить до збільшення витрат на їх утримання.
Спільні діти сторін проживають разом із матір`ю, що встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2021 по справі №308/7042/20.
Як наслідок, саме на матір лягає основний тягар по утриманню та вихованню спільних дітей.
Суд наголошує на тому, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей. У зв`язку з цим певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей, внаслідок чого тягар здебільшого лягає лише на одного.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).
У позовній заяві позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на кожну дитину в розмірі по 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Із урахуванням наведеного суд констатує, що фактично в даному випадку йдеться про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача (1/4 + 1/4 = 1/2).
Між тим, суд вважає, що позивачка не довела доцільність стягнення аліментів у вказаному розмірі та не обґрунтувала недостатність їх стягнення у меншому розмірі.
Інакше кажучи, з огляду на (а)наявність у обох батьків обов`язку утримувати дітей, (б)законодавче визначення, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що позивачка не довела, що саме заявлений нею розмір аліментів буде необхідним для дітей.
Стаття 192 СК України виокремлює ті обставини, які враховуються для збільшення розміру аліментів. Такі обставини є оціночними. Тобто в кожному конкретному випадку суд, із урахуванням судового розсуду, повинен навести, які саме обставини змінилися, і чому визначений розмір є необхідним і достатнім. Завдання розсуду полягає в тому, щоб знайти справедливу рівновагу між інтересами дитини та можливостями платника.
Конструкція «необхідний і достатній розмір аліментів» охоплює не лише фізичне утримання, а й забезпечення соціального та інтелектуального розвитку дитини, виходячи з рівня життя, який вона мала б за спільного проживання батьків.
У зв`язку з цим, суд, виходячи з пріоритету інтересів дітей, вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, із визначенням її у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Такий розмір аліментів спрямований на забезпечення якнайкращих інтересів дітей, які мають перевагу перед інтересами батьків, а також є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дітей та буде достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який підлягає стягненню, суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду не встановлено наявності у відповідача на утриманні інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати.
Крім того, суд зазначає про відсутність доказів того, що вищевказаний розмір аліментів буде надмірним для відповідача, а тому покладення обов`язку з його сплати поставить згаданого учасника справи в скрутне матеріальне становище.
Понад це, суд зауважує, що стаття 192 СК України надає, зокрема, платнику аліментів звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Більше того, суд враховує вік дітей учасників справи, матеріальне становище матері і платника аліментів, а також поведінку останнього.
При цьому, суд вказує на те, що згідно з розрахунками заборгованості по аліментах, які були надані як позивачкою, так і представником відповідача, аліментні платежі відповідач сплачував не систематично.
У розглядуваній справі суд з`ясував, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2022 по справі №308/13050/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, з огляду на ухилення від сплати аліменти у період часу з 20.07.2020 по 31.08.2022.
Суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необхідним та достатнім для забезпечення належного рівня фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку спільних дітей сторін та збереження того рівня життя, який діти мають тоді, коли утримуються обома батьками та отримують надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька, у сім`ї.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відтак вимоги в частині стягнення аліментів з дати звернення до суду задоволенню не підлягають. 
Таким чином, суд доходить до переконання про обґрунтованість доводів позивачки про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На виконання цитованого припису рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
З приводу позовних вимог про стягнення індексації аліментів суд вказує на таке.
Відповідно до абзацу першого пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі – Порядок №1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Абзацом другим пункту 1-1 Порядку №1078 встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно з абзацом третім пункту 1-1 Порядку №1078 індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 1-1 Порядку №108 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту (абзац п`ятий пункту 1-1 Порядку №1078).
Згідно з абзацом першим пункту 10-4 Порядку №1078 встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.
З огляду на Порядок № 1078, зокрема Додаток 1 «Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації» до Порядку, індексація проводиться щомісячно (колонка «Величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації» у таблиці Додатку 1), починаючи з місяця, у якому величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації і подальша зміна розміру індексації відбувається у разі, коли індекс споживчих цін наростаючим підсумком знову перевищить поріг індексації.
У вимірі спірних правовідносин суд з`ясував, що аліменти з відповідача стягуються на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2021 по справі №308/7042/20.
Цим рішенням ухвалено стягувати аліменти з20.07.2020, тобто в силу абзацу першого пункту 10-4 Порядку №1078 індекс споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів має обчислюватися з липня 2020 року.
У розглядуваній справі позивачка просить суд стягнути індексацію аліментів з березня 2022 року по жовтень 2023 року.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України унормовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі – Закон № 1282-XII або Закон «Про індексацію грошових доходів населення»).
Закон «Про індексацію грошових доходів населення», серед іншого, передбачає об`єкти індексації грошових доходів населення та підстави для проведення індексації.
Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX від 03.11.2022 (далі – Закон №2710-ІХ або Закон «Про Державний бюджет України на 2023 рік») зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Положення пункту 3 Прикінцевих положень Закону «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», не визнавались неконституційними, а відтак підлягають застосуванню.
Слід зазначити, що норми згаданих законів є нормами одного ієрархічного рівня, а тому з урахуванням принципу lex posterior derogat priori підлягає застосуванню закон, прийнятий у часі пізніше, тобто Закон «Про Державний бюджет України на 2023 рік».
Із урахуванням того, що на 2023 рік дія Закону «Про індексацію грошових доходів населення» зупинялася, суд констатує про відсутність підстав для стягнення індексації аліментів за січень-жовтень 2023 року.
Резюмуючи, суд вказує про те, що за період липень 2020 року – грудень 2022 року індекси споживчих цін (далі – ІСЦ) були такі: 
2020 рік: липень – 99,4; серпень – 99,8; вересень – 100,5; жовтень – 101,0; листопад – 101,3; грудень – 100,9.
2021 рік: січень – 101,3; лютий – 101,0; березень – 101,7; квітень – 100,7; травень – 101,3; червень – 100,2; липень – 100,1; серпень – 99,8; вересень – 101,2; жовтень – 100,9; листопад – 100,8; грудень – 100,6. 
2022 рік: січень – 101,3; лютий – 101,6; березень – 104,5; квітень – 103,1; травень – 102,7; червень – 103,1; липень – 100,7; серпень – 101,1; вересень – 101,9; жовтень – 102,5; листопад – 100,7; грудень – 100,7. 
Починаючи з липня 2020 року розрахунок індексу споживчих цін наростаючим підсумком вперше перевищив поріг індексації у розмірі 103 % у січні 2021 року: 104,3% = 0,994 (липень 2020 року) х 0,998 (серпень 2020 року) х 1,005 (вересень 2020 року) х 1,010 (жовтень 2020 року) х 1,013 (листопад 2020 року) х 1,009 (грудень 2020 року) х 1,013 (січень 2021 року) х 100.
Оскільки вперше приріст індексу споживчих цін перевищив поріг індексації у розмірі 103 відсотки у січні 2021 року, то починаючи з лютого 2021 року індекс споживчих цін для визначення наступного перевищення порогу індексації для проведення наступної індексації обчислюється наростаючим підсумком: 1,010 х 1,017 х 1,007 х 100 = 103,4% (період лютий 2021 року – квітень 2021 року включно).
Вдруге ІСЦ наростаючим підсумком перевищив поріг індексації у розмірі 103% у квітні 2021 року.
З травня 2021 року обчислення ІСЦ знову починає обчислюватися наростаючим підсумком.
Відтак наступне перевищення ІСЦ відбулося у жовтні 2021 року: 103,5% = 1,013 (травень 2021 року) х 1,002 (червень 2021 року) х 1,001 (липень 2021 року)х 0,998 (серпень 2021 року) х 1,012 (вересень 2021 року) х 1,009 (жовтень 2021 року).
Наступне перевищення ІСЦ відбулося у лютому 2022 року: 104,4% = 1,008 (листопад 2021 року) х 1,006 (грудень 2021 року) х 1,013 (січень 2022 року) х 1,016 (лютий 2022 року) х 100.
Наступне перевищення ІСЦ відбулося у березні 2022 року:104,5% (березень 2022 року) х 100.
Наступне перевищення ІСЦ відбулося у квітні 2022 року: 103,1% (квітень 2022 року) х 100.
Наступне перевищення ІСЦ відбулося у червні 2022 року: 105,9% = 1,027 (травень 2022 року) х 1,031 (червень 2022 року) х 100.
Наступне перевищення відбулося у вересні 2022 року 103,7%: 1,007 (липень 2022 року) х 1,011 (серпень 2022 року) х 1,019 (вересень 2022 року) х 100.
Наступне перевищення відбулося у листопаді 2022 року 103,2% = 1,025 (жовтень 2022 року) х 1,007 (листопад 2022 року) х 100.
Суд нагадує, що в силу приписів абзаців першого та третього пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. 
У свою чергу, індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Отже, підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією фактично здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулося перевищення ІСЦ у розмірі 103 %.
Так, до прикладу, у даному випадку підвищення грошових доходів у зв`язку з перевищенням ІСЦ у січні 2021 року здійснюватиметься з березня 2021 року, а закінчуватиметься у травні 2021 року, позаяк вже з червня 2021 року розрахунок підвищення доходів буде обчислюватися інакше з огляду на перевищення ІСЦ у квітні 2021 року та зміну величини просту ІСЦ.
Суд також зауважує, що підвищення ІСЦ у листопаді 2022 року породжує підвищення доходів з січня 2023 року.
Між тим, суд констатував про відсутність підстав для стягнення індексації за 2023 рік з огляду на зупинення Законом «Про Державний бюджет України на 2023 рік») на 2023 рік дії Закону «Про індексацію грошових доходів населення».
Таким чином, перевищення ІСЦ у листопаді 2022 року порогу в розмірі 103 % правового значення для стягнення індексації аліментів у даному випадку не матиме.
Підсумовуючи викладене, суд вказує на те, що для цілей вирішення розглядуваної справи має значення те, що ІСЦ упродовж періоду липень 2020 року – грудень 2022 року перевищив порогове значення у розмірі 103% у такі місяці:
-січень 2021 року (ІСЦ = 104,3%);
-квітень 2021 року (ІСЦ = 103,4%);
-жовтень 2021 року (ІСЦ = 103,5%);
-лютий 2022 року (ІСЦ = 104,4%);
-березень 2022 року (ІСЦ = 104,5%);
-квітень 2022 року (ІСЦ = 103,1%);
-червень 2022 року (ІСЦ = 105,9%);
-вересень 2022 року (ІСЦ = 103,7%).
Вказане дозволяє виокремити такі періоди підвищення грошових доходів, зокрема, аліментів:
1)березень 2021 року – травень 2021 року включно;
2)червень 2021 року – листопад 2021 року включно;
3)грудень 2021 року – березень 2022 року включно;
4)квітень 2022 року;
5)травень 2022 року;
6)червень 2022 року – липень 2022 року включно;
7)серпень 2022 року – жовтень 2022 року включно;
8)листопад 2022 року – грудень 2022 року включно.
Позивачка просить суд стягувати індексацію з березня 2022 року. Цей місяць з урахуванням попередніх міркувань суду охоплюється періодом грудень 2021 року – березень 2022 року.
Розрахунок індексації аліментів у розмірі 2218 грн. за період грудень 2021 року – березень 2022 року включно має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ з грудня 2021 року становить 11,62% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 2 218 грн. х 11,62% х 4 міс. = 1030,93 гривень.
Між тим, з цього періоду позивачка просить стягнути індексацію за березень 2022 року, тобто за 1 календарний місяць.
Звідси сума індексації становить 257,73 грн. (1 030,93 грн. : 4 міс.).
Щодо періоду квітня 2022 року розрахунок індексації аліментів у розмірі 2218 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ з квітня 2022 року становить 16,53% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 2 218 грн. х 16,53% х 1 міс. = 366,64 гривень.
Щодо періоду травня 2022 року розрахунок індексації аліментів у розмірі 2218 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ з травня 2022 року становить 21,78% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 1,045 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 2 218 грн. х 21,78% х 1 міс. = 483,08 гривень.
Щодо періоду червень 2022 року – липень 2022 року включно розрахунок індексації аліментів у розмірі 2218 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ з червня 2022 року становить 25,60% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 1,045 х 1,031 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 2 218 грн. х 25,60% х 2 міс. = 1 135,62 гривень.
Щодо періоду серпень 2022 року – жовтень 2022 року включно розрахунок індексації аліментів у розмірі 2218 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ із серпня 2022 року становить 32,96% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 1,045 х 1,031 х 1,059 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 2 218 грн. х 32,96% х 3 міс. = 2 193,16 гривень.
Щодо періоду листопад 2022 року – грудень 2022 року включно розрахунок індексації аліментів у розмірі 2218 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ із листопада 2022 року становить 37,88% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 1,045 х 1,031 х 1,059 х 1,037 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 2 218 грн. х 37,88% х 2 міс. = 1 680,16 гривень.
Отже, загальна сума індексації аліментів у розмірі 2 218 грн. за період березень 2022 року по грудень 2022 року включно дорівнює 6 116,59 грн. (257,73 грн. + 366,64 грн. + 483,08 грн. + 1 1135,62 грн. + 2 193,16 грн. +1 680,16 грн.).
Сума індексації аліментів у розмірі 1 779 грн. за березень 2022 року становить 206,72 грн. (1 779 грн. х 11,62% х 1 міс.).
Щодо періоду квітня 2022 року розрахунок індексації аліментів у розмірі 1 779 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ з квітня 2022 року становить 16,53% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 1 779 грн. х 16,53% х 1 міс. = 294,07 гривень.
Щодо періоду травня 2022 року розрахунок індексації аліментів у розмірі 1 779 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ з травня 2022 року становить 21,78% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 1,045 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 1 779 грн. х 21,78% х 1 міс. = 387,47 гривень.
Щодо періоду червень 2022 року – липень 2022 року включно розрахунок індексації аліментів у розмірі 1 779 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ з червня 2022 року становить 25,60% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 1,045 х 1,031 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 1 779 грн. х 25,60% х 2 міс. = 910,85 гривень.
Щодо періоду серпень 2022 року – жовтень 2022 року включно розрахунок індексації аліментів у розмірі 1 779 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ із серпня 2022 року становить 32,96% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 1,045 х 1,031 х 1,059 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 1 779 грн. х 32,96% х 3 міс. = 1 759,08 гривень.
Щодо періоду листопад 2022 року – грудень 2022 року включно розрахунок індексації аліментів у розмірі 1 779 грн. має проводитися таким чином:
величина приросту ІСЦ із листопада 2022 року становить 37,88% (1,043 х 1,034 х 1,035 х 1,044 х 1,045 х 1,031 х 1,059 х 1,037 х 100 – 100);
сума індексації дорівнює 1 779 грн. х 37,88% х 2 міс. = 1 347,77 гривень.
Отже, загальна сума індексації аліментів у розмірі 1 779 грн. за період березень 2022 року по грудень 2022 року включно дорівнює 4 905,96 грн. (206,72 грн. + 294,07 грн. + 387,47 грн. + 910,85 грн. + 1 759,08 грн. + 1 347,77 грн.)
Таким чином, загальна сума індексації аліментів, які стягуються з відповідача, з період з березня 2022 року по грудень 2022 року дорівнює 11 022,55 гривень.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення індексації в розмірі, що перевищує обчислену судом сума, потрібно залишити без задоволення.
Суд зауважує, що згідно з розрахунками заборгованості, на які покликаються сторони, стягнення аліментів здійснювалося, виходячи із суми 3 997 гривень.
Вказаний розмір аліментів відповідає сумі аліментів, які стягуються на кожну дитину відповідача окремо (3 997 грн. = 2 2218 грн. + 1 779 грн.).
Інакше кажучи, суд не встановив обставин, які би свідчили про те, що аліменти стягувалися у проіндексованій сумі, як про це помилково стверджує представник відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Підсумовуючи викладене у сукупності суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову особи та, беручи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача на користь держави з урахуванням ставок судового збору на час звернення з цим позовом.
Позивачкою заявлено 2 позовні вимоги, з яких вимога про зміну способу стягнення аліментів є немайновою, а вимога про стягнення індексації – майновою.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути 1073,60 грн. судового збору.
Вимоги про стягнення індексації аліментів суд задовольнив частково, стягнувши 11 022,55 гривень.
У зв`язку з цим з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 001,17 грн. = (0,4 х 2684 грн.) х ((11 022,55 грн. / 11 819,94 грн.) х 100%)).
Таким чином, сумарно з відповідача слід стягнути 2 074,77 грн. судового збору.
Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
позовні вимоги задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 аліментів утримання його дітей, а саме – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 218,00 грн., та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2021 по справі №308/7042/20.
Стягувати з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на обох дітей, щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 індексацію аліментів на утримання двох малолітніх дітей за період з березня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі 11 022 (одинадцять тисяч двадцять дві) грн. 55 коп.
У задоволенні решти позову відмовити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2 074 (дві тисячі сімдесят чотири) грн. 77 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          В.Й. Данко