Справа № 601/3737/25
Провадження 2/718/155/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2026 р.  м.Кіцмань Чернівецька область 

Кіцманський районний суд Чернівецької області в особі судді Нагорного В.В.
за участю секретаря судового засідання Якубівської В.В.,
учасники справи:
представник позивача - не з`явився,
відповідач - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіцманського районного суду Чернівецької області в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
До Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшла за підсудністю від Вижницького районного суду Чернівецької області цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі -відповідач) про стягнення заборгованості, в якій позивач просить стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 142219 від 01.06.2024 у розмірі 36238,81 грн., яка складається з 35428,24 грн. заборгованості за тілом, 10,57 грн. заборгованості за відсотками та заборгованості за комісією 800,00 грн., а також покласти на відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Короткий зміст заяв по суті справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 01.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» (далі - первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 142219 на суму 38824,00 грн., шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
У позовній заяві позивач стверджує, що на виконання умов кредитного договору 01.06.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 , що свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію первісного кредитора, який виконав свої зобов?язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі.
У позовній заяві позивач зазначає, що 10.10.2024 первісний кредитор та позивач уклали договір факторингу № 10102024, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, таким чином до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
За змістом позовної заяви, згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов?язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором; незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов?язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 36238,81 грн., яка складається з: 35428,24 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 10,57 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 800,00 грн. - заборгованість по комісії; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків заяви.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 24 березня 2026 року об 11:30 год. та за клопотанням позивача зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду інформацію, що містить банківську таємницю.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 березня 2026 року відкладено розгляд справи на 11 травня 2026 року о 10:30 год. та повторно зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду інформацію, що містить банківську таємницю.
У судове засідання, призначене на 11 травня 2026 року о 10:30 год., сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.
У прохальній частині позовної заяви позивач просив розгляд позовної заяви здійснювати за відсутності представника позивача, у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, оскільки зі змісту роздрукованого трекінгу поштових відправлень вбачається, що поштове відправлення R067130235414 прибуло до відділення: 59357, с. Нижні Станівці, Україна, ще 02.04.2026, а відтак суд завчасно надіслав відповідачу повідомлення про місце, дату та час розгляду справи.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 01 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» (далі - кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) було укладено договір про споживчий кредит № 142219 (індивідуальна частина) (далі - кредитний договір).
Відповідно до п. 2.2.1. кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 38824,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 32998,58 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №132878 від 02.03.2024 укладеним з кредитодавцем: у розмірі 1.82 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті у розмірі 5823,60 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нараховано згідно п.2.5. індивідуальної частини.
Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.
Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривня. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, комісія за надання кредиту складає 5823,60 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Відповідно до п.2.6 кредитного договору, загальний строк кредитування за цим договором складає 365 днів з 01.06.2024 р. (дата надання кредиту) по 01.06.2025 р.
Відповідно до п. 2.6.1 кредитного договору, строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на місяць. Конкретні дати вказані в графіку платежів.
Відповідно до п.2.7 кредитного договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 5856.68 грн. 
Відповідно до п.2.8 кредитного договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 36,12% річних.
Відповідно до п. 4.12 договору про споживчий кредит (публічна частина) позичальник зобовязуєьбся сплатити кредитодавцю суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та комісію за управління та обслуговування кредитів у порядку та строки, визначені договором, а також на вимогу кредитодавця сплатити штраф та інші платежі, нараховані позичальнику у випадку виникнення прострочення виконання зобов`язань до договору.
На виконання ухвали суду про витребування доказів за клопотанням позивача, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслав 10.04.2026 суду лист №20.1.0.0.0./7-260325/134837-БТ від 31.03.2026 р., в якому повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), та по рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) було зарахування коштів на суму 1.82 грн. за період 01.06.2024-06.06.2024 р.
10.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (клієнт) укладено договір факторингу №10102024 (далі - договір факторингу), відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Як вбачається з витягу з додатку №1 до договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 року, реєстр прав вимог №2 клієнт відступає факторові право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до відповідача в сумі 36238,81 грн., з яких: 35428,24 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10,57 грн. - сума заборгованості за відсотками, 800,00 грн. - сума заборгованості за комісією.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №142219 від 01.06.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЕЙС» становить 36238,81 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 35428,24 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 10,57 грн., простроченої заборгованості за комісією у розмірі 800,00 грн.
Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором №142219 від 01.06.2024 матеріали справи не містять.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.
За правилом ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Щодо відступлення права вимоги позивачу.
Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України).
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що наявними у справі доказами підтверджено виконання первісним кредитором обов`язків перед відповідачем за кредитним договором у повному обсязі, натомість відомостей про погашення заборгованості відповідачем матеріали справи не містять, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обгрунтованими.
Щодо стягнення з відповідача суми прострочених платежів за комісією у розмірі 800,00 грн., суд зазначає наступне.
У висновках Верховного Суду, наведених у постанові від 09 лютого 2024 року у справі № 337/3703/22 (провадження № 61-13859св23) зазначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
За обставин цієї справи сторони згідно п.2.5 договору про споживчий кредит (індивідуальна частина), погодили розмір комісії за надання кредиту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
А тому нарахована відповідно до умов кредитного договору комісія за надання кредиту у сумі 800,00 грн. є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.
Висновки суду.
Судом встановлено, що свої зобов`язання перед відповідачем за договором кредитної лінії № 142219 від 01.06.2024, який був укладений згідно чинного законодавства, первісний кредитор ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, натомість доказів погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем за кредитним договором ОСОБА_1 суду не надав.
Наявними у справі доказами підтверджено, що право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло від первісного кредитора ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» - позивача у даній справі у передбаченому чинним законодавством порядку.
За наведених обставин, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення у повному обсязі
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. 
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги суд зазначає наступне.
Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії договору про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року №20/08/25-01, додатковової угоди №25770798283 від 11.09.2025 року, актом прийому передачі наданих послуг від 25.11.2025 року.
Оскільки визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою та такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, то вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (02094, Україна, місто Київ, вул. Поправки Юрія, будинок 6, кабінет 13), ЄДРПОУ: 42986956, заборгованість за кредитним договором № 142219 від 01.06.2024 у розмірі 36238 (тридцять шість тисяч двісті тридцять вісім) грн. 81 коп., яка складається з 35428 (тридцять п`ять тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 24 коп. заборгованості за тілом; 10 (десять) грн. 57 коп. заборгованості за відсотками та заборгованості за комісією 800 (вісімсот) грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (02094, Україна, місто Київ, вул. Поправки Юрія, будинок 6, кабінет 13), ЄДРПОУ: 42986956, сплачений судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 42986956, місцезнаходження: вул. Поправки Юрія, буд. 6, кабінет 13, м.Київ, 02094;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Нагорний