ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026 року м. Дніпро Справа № 904/5467/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач) 
суддів: Золотарьової Я.С., Іванова О.Г.,
при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Суховаров А.В.) від 19.12.2025 р. у справі № 904/5467/23

за заявою ОСОБА_2 до боржника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до боржника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )
про визнання неплатоспроможним, -   

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/5467/23 за заявою ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про визнання неплатоспроможним на стадії реструктуризації боргів.
Повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) виконує арбітражний керуючий Сокол Тетяна Леонідівна (свідоцтво № 2027 від 15.11.2021 р.).
21.11.2023 до господарського суду надійшла заява ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника на суму 7 845 365,19 грн та 5 368,00 грн судового збору.
Ухвалою суду від 07.02.2024 визнано грошові вимоги ОСОБА_2 у розмірі 7 845 365,19грн. (основний борг) (2 черга задоволення), 5 368,00 грн. (витрати по сплаті судового збору); включено окремо та задовольнити до задоволення вимог кредиторів.
Ухвалою суду від 07.02.2024 визнано грошові вимоги ОСОБА_2 у розмірі 7 845 365,19 грн (основний борг) (2 черга задоволення), 5 368,00 грн (витрати по сплаті судового збору); включено окремо та задовольнити до задоволення вимог кредиторів.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі № 904/5467/23 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі № 904/5467/23 залишено без змін; судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на ОСОБА_4 .
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2025 касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2025, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 (про визнання грошових вимог ОСОБА_2 ) та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 про попереднє судове засідання у справі про неплатоспроможність (в частині внесення до реєстру грошових вимог ОСОБА_2 ) у справі № 904/5467/23 скасовано; справу № 904/5467/23 в частині розгляду грошових вимог ОСОБА_2 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2025 вирішено прийняти до свого провадження заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_3 про визнання грошових вимог.
03.10.2025 від ОСОБА_1 надійшли пояснення, за змістом яких ОСОБА_1 просив суд:
- визнати грошові вимоги ОСОБА_2 у загальному розмірі 7 850 733,19 грн, з яких: 5 368,00 грн - судовий збір; 7 845 365,19 грн - основний борг за Договором про надання позики від 21.01.2019, з процентами;
- замінити кредитора ОСОБА_2 у справі № 904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на правонаступника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у повному обсязі;
- кредитором боржника по справі № 904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) замість ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) вважати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в частині грошових вимог, визнаних ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі № 904/5467/23, в загальній сумі 7 850 733,19 грн, з яких: 7 845 365,19 грн - основний борг та проценти, 5 368,00 грн - судовий збір.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 р. у справі № 904/5467/23:
- визнано грошові вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у загальному розмірі 7 850 733,19 грн, з яких:
- 5 368,00 грн (судовий збір) - відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;
- 7 845 365,19 грн (заборгованість за договором позики) - 2 черга;
- визнано ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) заінтересованою особою стосовно боржника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
- замінено кредитора ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) у справі № 904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на правонаступника – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у повному обсязі;
- визнано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заінтересованою особою стосовно боржника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Не погодившись з цією ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 у справі № 904/5467/23 в частині визнання ОСОБА_1 заінтересованою особою стосовно боржника ОСОБА_3 .
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає, що згідно зі статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.
Апелянт не заперечує, що ОСОБА_2 є братом ОСОБА_3 , отже є заінтересованою особою стосовно боржника, і цей факт апелянтом не оскаржується.
Проте, апелянт вказує на те, що на підставі договору відступлення права вимоги, укладеного з ОСОБА_3 , він набув право вимоги стосовно боржника більше ніж через 2 роки після відкриття провадження у справі № 904/5467/23 про банкрутство ОСОБА_3 .
Як зазначає апелянт, Закон № 3985-ІХ не передбачає умови про те, що кредитор є заінтересованою особою, якщо він набув право вимоги стосовно боржника вже після відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Отже, на переконання апелянта, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає положенням 236 ГПК України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню в частині визнання ОСОБА_1 заінтересованою особою стосовно боржника ОСОБА_3 .
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025 р., для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді – Чередка А.Є., суддів – Дарміна М.О., Іванова О.Г.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2026 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 у справі № 904/5467/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 18.05.2026 р.
Представником ОСОБА_4 подано до Центрального апеляційного господарського суду пояснення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 р. у справі № 904/5467/23 залишити без змін.
В частині пояснень, що стосуються предмета апеляційного оскарження, а саме щодо визнання апелянта заінтересованою особою щодо боржника, представник ОСОБА_4 зазначає, повторний розгляд грошових вимог ОСОБА_2 , а також питання правонаступництва ОСОБА_1 фактично здійснювалось судом вже після набрання чинності змінами до Кодексу України з процедур банкрутства, внесеними Законом № 3985-ІХ, які набрали чинності з 01.01.2025 року.
На момент нового розгляду вимог та вирішення питання щодо правонаступництва вже діяли положення Кодексу України з процедур банкрутства у редакції Закону № 3985-ІХ, у тому числі положення абзацу 7 статті 1 щодо заінтересованих осіб.
На переконання кредитора, доводи скаржника про те, що положення статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у зв`язку з тим, що провадження у справі відкрито до 01.01.2025 року, є безпідставними, суперечать пункту 4-2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства та не відповідають фактичним обставинам справи.
На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О., та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2026 р., для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді – Чередка А.Є., суддів – Іванова О.Г., Золотарьової Я.С.
Представник апелянта та арбітражна керуюча у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.
Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечила, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, у зв`язку з чим просила залишити оскаржувану ухвалу без змін.
Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та правом участі у судовому засіданні, не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи приписи ст. 202 ГПК України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представників учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 21.01.2019 між ОСОБА_2 (позикодавець, кредитор) та ОСОБА_3 (Позичальник, боржник) було укладено Договір про надання позики (далі - Договір).
Відповідно до п. 2.1. Договору про надання позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді позики у розмірі та в порядку, передбачених цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути отримані кошти у строки та на умовах, визначених цим Договором.
Сторони погодили визнати позикою надаваєму позикодавцем позичальнику фінансову допомогу, ліміт якої не може перевищувати 3 000 000 грн (далі – Ліміт позики). Сума позики - це фактично отримані грошові кошти позичальником від позикодавця в рамках Ліміту позики. Позика може надаватись частинами в рамках встановленого Ліміту позики.
Сторони дійшли взаємної згоди визначити грошовий еквівалент зобов`язання з повернення отриманої Суми позики/частини Суми позики в іноземній валюті, а саме в доларах США.
Позика надається двома траншами: 1 000 000,00 грн в день укладання дійсного Договору; 2 000 000,00 грн до 31.01.2020 року (в перерахунку грошового еквіваленту в доларах США за офіційним курсом Національного банку України станом на день фактичного надання другого траншу) (п. 2.2 Договору).
Відповідно до п. 2.2.2. Позика надається на строк до 31.12.2023.
За умовами п. 2.2.3 Договору про надання позики Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів, розрахунок, нарахування та сплата яких здійснюється в порядку встановленому у даному пункті.
За кожен день користування Сумою позики нараховуються проценти у розмірі 15 %, що капіталізуються.
Позичальник повинен сплатити нараховані Проценти, що капіталізуються за Сумою позики, одночасно з поверненням Суми позики в Дату остаточного погашення.
Період нарахування Процентів, що капіталізуються починається з дати набрання чинності даного Договору (21.01.2019 включно) і закінчується в Дату остаточного погашення (31.12.2023) або в день, що передує даті повного погашення Суми позики (з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів) в залежності яка подія настала раніше.
Для нарахування Процентів, що капіталізуються розмір процентної ставки (15 %), ділиться на фактичну кількість днів року (365 або 366 в залежності від кількості днів у відповідному році).
Одержане число перемножується на (і) Суму позики, яка виражена у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, а саме в доларах США або на залишок цієї заборгованості (у випадку часткового погашення Суми позики) або на Суму позики з врахуванням доданих до неї Процентів, що капіталізуються і (іі) кількість днів періоду, за який нараховуються Проценти, що капіталізуються.
Проценти, що капіталізуються, автоматично капіталізуються та додаються до непогашеної Суми позики, яка виражена у грошовому еквіваленті в доларах США, в залежності яка подія настане раніше, в останній день кожного місяця, в Дату остаточного погашення (31.12.2023) або в день, що передує даті повного погашення Суми позики (з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів), для чого Позичальник додатково звертається до Позикодавця за отриманням остаточної Суми позики (з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів).
Після капіталізації, Проценти, що капіталізуються: вважаються частиною основної Суми позики; на них нараховуються Проценти, що капіталізуються; на них нараховуються проценти, які передбачені положеннями статті 625 ЦК України.
На виконання умов Договору зі сторони Кредитора було надано боржнику 3 000 000,00 грн, еквівалент 118 660,93 дол. США, що підтверджується розписками від 21.01.2019 та від 10.01.2020.
Боржником не було повернуто позику в строки, встановлені договором.
У відповідності до умов Договору, Позикодавцем здійснено нарахування процентів, що капіталізуються - 217 456,26 дол. США за період з 21.01.2019 по 30.10.2023.
Позичальником в повному обсязі не було виконано свого обов`язку з повернення суми позики з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів.
Отже розмір не повернутої суми позики, з врахуванням нарахованих відповідно до даного Договору процентів, складає еквівалент 217 456,26 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 13.11.2023 (36,0779 гривень за 1 долар США) становить 7 845 365,19 грн.
З огляду на те, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/5467/23 за заявою ОСОБА_3 про визнання неплатоспроможним, ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогами про визнання грошових вимог до ОСОБА_3 на суму 7 850 733,19 грн, з яких: 5 368,00 грн - судовий збір, 7 845 365,19 грн - заборгованість за договором позики.
Поряд з цим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про визнання його правонаступником кредитора – ОСОБА_2 у справі № 904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
За викладених обставин, суд першої інстанції розглянув заяву про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка на підставі постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2025 по справі № 904/5467/23 надійшла на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області, а також заяву ОСОБА_1 про визнання його правонаступником кредитора – ОСОБА_2 у справі № 904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_3 за вищевказаними грошовими вимогами.
Перевіривши здійснений заявником розрахунок, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 у розмірі 7 850 713,19 грн, з яких: 5 368,00 грн (судовий збір) - відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів; 7 845 365,19 грн (сума позики та проценти, нараховані за період з 21.01.2019 по 30.10.2023) - 2 черга.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 01.12.2022 у справі № 910/7305/20, права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції зазначив, що встановлення факту правонаступництва ОСОБА_1 за вимогою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , вбачається за можливе за результатом встановлення факту існування вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 1 КУзПБ заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює або протягом останніх трьох років здійснювала контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює або протягом останніх трьох років здійснював боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває або протягом останніх трьох років перебував під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство; особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності; сторона фраудаторного правочину, вчиненого боржником, або правочину, який згідно із статтею 42 цього Кодексу визнано недійсним; а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, стосовно яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими. Для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому значенні, як і заінтересовані особи стосовно боржника. Кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.
Згідно з абз. 3 ч. 5 ст. 123 КУзПБ голоси заінтересованих осіб не враховуються для визначення необхідної більшості голосів.
Зважаючи на те, що ОСОБА_2 є братом ОСОБА_3 , отже перебуває у родинних стосунках з боржником, місцевий господарський суд визнав ОСОБА_2 заінтересованою особою стосовно боржника, що зумовлює застосування до кредитора наслідків, передбачених абз. 3 ч. 5 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.
Щодо заміни кредитора – ОСОБА_2 у справі № 904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_3 на правонаступника – ОСОБА_1 , місцевий господарський суд встановив таке.
06.02.2025 року між ОСОБА_2 (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладений Договір про відступлення права вимоги (далі - Договір).
Відповідно до пункту 1.2 Договору під «Зобов`язанням» розуміються невиконані ОСОБА_3 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , надалі іменується – «Боржник»), грошові зобов`язання перед Первісним кредитором у загальному розмірі 7 850 733,19 грн, зокрема:
- Право вимоги щодо сплати заборгованості у загальному розмірі 7 845 365,19 грн, що виникла з підстави неналежного виконання Боржником умов Договору про надання позики від 21.01.2019 перед Первісним кредитором та визнана Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі № 904/5467/23.
- Право вимоги щодо сплати (відшкодування) витрат по сплаті судового збору в розмірі 5 368,00 грн, сплаченого Первісним кредитором за подання заяви з грошовими вимогами до Боржника, в межах справи № 904/5467/23, та визнано Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 у справі № 904/5467/23.
Загальний розмір відступленого Первісним кредитором Новому кредитору за Договором права грошової вимоги складає 7 850 733,19 грн.
Згідно з пунктом 1.5 Договору моментом відступлення Первісним кредитором Права вимоги на користь Нового кредитора та виникнення у Нового кредитора Права вимоги до Боржника є дата (момент) підписання даного Договору.
Підписання Сторонами даного Договору є підтвердженням факту переходу Права вимоги від Первісного кредитора до Нового кредитора.
Новий кредитор після переходу до нього Права вимоги стає кредитором Боржника за Основним зобов`язанням та одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника належного виконання ним зобов`язань.
У пункті 2.1 Договору сторонами погоджено, що за відступлення Права вимоги Новий кредитор сплачує первісному кредитору плату у розмірі 785 073,32 грн без ПДВ.
Новий кредитор має право сплатити плату повністю або частинами шляхом безготівкового перерахування коштів на банківській рахунок Первісного кредитора не пізніше 31 грудня 2034 року. Момент оплати жодним чином не впливає на момент набуття Новим кредитором Права вимоги до Боржника.
Відповідно до пункту 3.1 Договору первісний кредитор в день підписання цього Договору передав, а Новий кредитор отримав всі документи, що підтверджують (засвідчують) Право вимоги, усю інформацію про Право вимоги, для підтвердження дійсності Права вимоги, що відступається (передається), яка є важливою для його здійснення.
06.02.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено акт прийому-передачі документації за Договором.
Цей Договір вважається укладеним, вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 5.1 Договору).
Відповідно до ст.ст. 512-514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Цивільним кодексом України не визначено імперативної норми дотримання вимог платної чи безоплатної основи при укладанні правочину по заміні кредитора.
За змістом положень статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
За викладених обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для заміни ОСОБА_2 у справі № 904/5467/23 про неплатоспроможність ОСОБА_3 на правонаступника – ОСОБА_1 у повному обсязі.
Колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що ухвала суду першої інстанції в частині визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 у розмірі 7 850 713,19 грн та визнання ОСОБА_2 заінтересованою особою стосовно боржника, а також в частині заміни ОСОБА_2 на правонаступника – ОСОБА_1 , не є предметом апеляційного оскарження.
Предметом апеляційного розгляду у цій справі є правомірність визнання судом першої інстанції кредитора – ОСОБА_1 заінтересованою особою щодо боржника – ОСОБА_3 , з приводу чого судова колегія зазначає наступне.
З 01.01.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації» від 19.09.2024 № 3985-IX (надалі Закон № 3985-IX).
Вказаним Законом № 3985-IX Кодекс України з процедур банкрутства доповнено, у тому числі, нормами щодо подання кредиторами інформації про заінтересованість стосовно боржника (частина 3 статті 45).
Також, Законом № 3985-IX абзац п`ятий частини другої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства викладено в такій редакції: «За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір, черговість задоволення кожної визнаної вимоги та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, у тому числі вимог кредиторів, які є заінтересованими стосовно боржника».
При цьому, відповідно до абзацу другого пункту 4-2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства, положення цього Кодексу в редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації» застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом.
Отже, норми Кодексу України з процедур банкрутства в редакції Закону № 3985-IX застосовуються також до справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до 01.01.2025.
З аналізу абзацу 8 частини 3 статті 45 та абзацу 5 частини 2 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства в редакції Закону № 3985-IX слідує висновок, що суд, на підставі відповідної інформації кредиторів, встановлює заінтересованість кредиторів стосовно боржника, про що зазначається в ухвалі суду.
За змістом положень статті 1 КУзПБ кредитор є заінтересованим стосовно боржника, зокрема у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, метою Кодексу України з процедур банкрутства є встановлення чітких часових меж для визначення заінтересованих осіб з метою запобігання зловживанням, прихованню реальних зв`язків та забезпечення прозорості і справедливості процедури банкрутства.
Законодавчо встановлено, що кредитори, які набули право вимоги протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство, визнаються заінтересованими особами. Це обґрунтовано необхідністю виявлення пов`язаних осіб до початку процедури, щоб уникнути маніпуляцій із правами вимоги.
Водночас, якщо право вимоги відступається або набувається після відкриття провадження у справі про банкрутство, це свідчить про потенційну спробу обійти встановлені законодавчі обмеження, приховати реальних власників вимог або створити штучні перешкоди для інших кредиторів.
Отже кредитор, який набув право вимоги після відкриття провадження, фактично є заінтересованою особою, оскільки його дії можуть безпосередньо впливати на хід і результати процедури банкрутства, а також порушувати принципи добросовісності та прозорості.
За викладених обставин до такого кредитора доцільно застосовувати ті ж обмеження, що й до заінтересованих осіб, визначених у період до відкриття провадження, з метою захисту інтересів усіх учасників процедури банкрутства.
Таким чином, правонаступник за договором відступлення права вимоги, який набув це право після відкриття провадження, повинен розглядатися як заінтересована особа стосовно боржника та підпадати під відповідні обмеження і процедури, передбачені КУзПБ.
Враховуючи, що ОСОБА_1 набув статус кредитора за результатом отримання правонаступництва вимог кредитора – ОСОБА_2 , який визнаний судом заінтересованою особою стосовно боржника – ОСОБА_3 , судова колегія вважає, що ОСОБА_1 за таким правонаступництвом також набув статус заінтересованої особи стосовно боржника – ОСОБА_3 .
За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 заінтересованою особою стосовно боржника – ОСОБА_3 , що зумовлює застосування до кредитора наслідків, передбачених абз. 3 ч. 5 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.
З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржувана ухвала відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 р. у цій справі відсутні.
Згідно зі ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 422,40 грн слід покласти на апелянта.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 р. у справі № 904/5467/23 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 р. у справі № 904/5467/23 – залишити без змін.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 01.06.2026 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко 

Суддя Я.С. Золотарьова

Суддя О.Г. Іванов