СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2026 року Справа № 480/2838/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2838/26 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
Позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення шістдесят третьої сесії Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області восьмого скликання від 17.03.2026 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення сінокосіння та випасання худоби на території Миколаївської селищної ради, Сумського району, Сумської області;
- зобов`язати Миколаївську селищну раду Сумського району Сумської області повторно розглянути клопотання № 43 від 23.01.2026 та прийняти рішення щодо надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення сінокосіння та випасання худоби на території Миколаївської селищної ради, Сумського району, Сумської області.
Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що рішенням шістдесят третьої сесії Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області восьмого скликання від 17.03.2026 позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Підставою для відмови Миколаївська селищна рада зазначила те, що земельні ділянки, визначені відповідно до графічних матеріалів, включені до Переліку земельних ділянок комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, затвердженого рішенням Миколаївської селищної ради 8 скликання 3 сесії від 26.01.2021, а відтак право користування такими земельними ділянками може набуватися виключно за результатами земельних торгів. Вказане рішення вважає незаконними та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує права позивача на безоплатне отримання земельної ділянки у власність. Зазначає, що сам по собі факт включення земельної ділянки до відповідного переліку не може бути безумовною та автоматичною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою без належної перевірки усіх обставин, без оцінки поданих документів та без урахування гарантованих законом пільг і переважних прав заявника.
Ухвалою суду від 24.04.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви у встановлений строк, було відкрито провадження у справі 30.04.2026.
Ухвалою суду від 30.04.2026 роз`єднано позовні вимоги.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачам у задоволенні позову та зазначає, що включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок з підготовки лотів для продажу права оренди земельних ділянок через аукціон, виключає можливість відчуження цієї земельної ділянки її розпорядником до завершення торгів. Також зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про подальшу передачу такої земельної ділянки особі. В свою чергу віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок з підготовки лотів для продажу права оренди на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
Позивачами надана відповідь на відзив, в якій останній зазначає аналогічні обставини, викладені в позові та вказує, що земельна ділянка, яку ОСОБА_1 має намір отримати в оренду для сінокосіння та випасання худоби, на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від 17.03.2026 та станом на сьогодні не є сформованою як об`єкт цивільних прав і їй не присвоєно кадастрового номера. Жодних доказів зворотного відповідач до відзиву не подав і подати не може, оскільки фактично сама процедура формування цієї ділянки лише має бути розпочата за наслідками надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою.
Відповідно до частини першої статті 136 Земельного кодексу України організація та проведення земельних торгів здійснюються виключно щодо сформованої земельної ділянки, яка пройшла повну та послідовну процедуру підготовки, що включає:
- розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо її формування;
- визначення площі, меж та цільового призначення земельної ділянки;
- внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру та присвоєння їй кадастрового номера;
- здійснення державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку відповідно до статті 125 Земельного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень";
- визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
- прийняття окремого рішення про проведення земельних торгів із зазначенням істотних умов лота, у тому числі кадастрового номера, площі, місцезнаходження, цільового призначення, стартової ціни, строку оренди тощо;
- оприлюднення інформації про земельні торги в електронній торговій системі (стаття 137 Земельного кодексу України).
Жодна з наведених послідовних дій щодо ділянки, яку планується відвести ОСОБА_1 , відповідачем не вчинена. Більше того, такі дії об`єктивно не можуть бути вчинені, оскільки ділянка як самостійний об`єкт цивільних прав ще не існує.
Аналіз самого Переліку земельних ділянок комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, затвердженого додатком до рішення третьої сесії восьмого скликання Миколаївської селищної ради від 26.01.2021, свідчить, що до зазначеного Переліку включені виключно сформовані земельні ділянки із зазначенням конкретних кадастрових номерів (5920685700:..., 5920655300:..., 5920685300:..., 5920681400:..., 5920681000:..., 5920688200:..., 5920689200:..., 5920688900:... тощо) та конкретних площ. Земельної ділянки, яку планується відвести ОСОБА_1 і яка не має кадастрового номера, у вказаному Переліку немає та об`єктивно бути не може.
Суд перевірив матеріали справи та дійшов висновку про необхідність роз`єднання позовних вимог з огляду на таке.
Судом встановлено, що представник заявника - адвокат Кузь Олександр Миколайович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області з клопотанням № 43 від 23.01.2026 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки. Зазначене клопотання стосувалося земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення, для ведення сінокосіння та випасання худоби, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області. До вказаного клопотання було додано повний пакет необхідних документів, а саме: копію паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків, викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Миколаївська селищна рада Сумського району Сумської області, розглянувши зазначене клопотання, прийняла рішення шістдесят третьої сесії восьмого скликання від 17.03.2026 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби", яким фактично відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для сінокосіння та випасання худоби. Як підставу для відмови рада зазначила те, що земельна ділянка, визначена відповідно до графічних матеріалів, включена до Переліку земельних ділянок комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, затвердженого рішенням Миколаївської селищної ради 8 скликання 3 сесії від 26.01.2021, а тому право користування такою земельною ділянкою може набуватися виключно за результатами земельних торгів.
Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Згідно ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЗК України продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених ч.2 і 3 ст. 134 цього Кодексу.
Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 136 ЗК України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу. Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови. Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Таким чином, відповідно до ст. 136 ЗК України слідує, що наявність у чинному законодавстві України обмежень щодо передачі у користування земельної ділянки, віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
Рішенням третьої сесії восьмого скликання Миколаївської селищної ради від 26.01.2021 визначено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремим лотами, згідно додатку № 1 до рішення.
Тобто, станом на дату розгляду клопотання позивача та прийняття оскаржуваного рішення від 17.03.2026 у Миколаївської селищної ради не було повноважень щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність.
При цьому, доказів скасування рішення третьої сесії восьмого скликання Миколаївської селищної ради від 26.01.2021 суду не надано.
Верховний Суд в постанові від 03.04.2018 по справі № 815/3059/17 визнав, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
Вказана позиція підтримана Верховним Судом в постановах від 23.01.2020 по справі № 620/1058/19, від 28.10.2020 по справі № 819/1976/17, від 22.10.2020 по справі № 815/7279/16, від 13 квітня 2021 року по справі № 818/1470/18.
За таких підстав, доводи представника позивача щодо неправомірності рішення Миколаївської селищної ради від 17.03.2026 про відмову у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділених ділянок в частині відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд визнає, що розглядаючи клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд визнає, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал