Справа № 474/1127/25
Провадження № 2/474/161/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

01.06.26 с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “СОЛВЕНТІС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:

19.11.2025р. Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “СОЛВЕНТІС” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2998731 від 10.12.2019р. у розмірі 26 900 грн. 00 коп., з них: 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 21 900 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.12.2019р. між ОСОБА_1 та ТОВ “АЛЕКСКРЕДИТ” був укладений електронний договір про надання кредиту № 2998731, згідно з умовами якого відповідач отримав на споживчі цілі кредитні кошти в розмірі 5 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів, що передбачені кредитним договором. Договір підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на мобільний номер телефону позичальника вказаний ним при укладенні договору.
10.06.2025р. між ТОВ “АЛЕКСКРЕДИТ” та ТОВ “СЕКВОЯ КАПІТАЛ” укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025. 
07.07.2025р. між ТОВ “СЕКВОЯ КАПІТАЛ” та позивачем укладений Договір факторингу № ДФ-07072025.
Сума заборгованості відповідача становить 26 900 грн. 00 коп., з них: 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 21 900 грн. - заборгованість за процентами.
У заяві на виконання ухвали суду від 23.12.2025р. представник позивача Лановий Є.М. послався, зокрема на те, що заборгованість по відсоткам заявлена до стягнення становить 21 900 грн. та складається з процентів нарахованих з 11.12.2019р. до 30.12.2019р. у сумі 1 700 грн. за ставкою 1,70% в день (п. 1.7.3 договору), з 31.12.2019р. до 13.05.2020р. - 20 250 грн. за ставкою 3% в день (згідно п. 1.7.3 договору). Борг розрахований з врахуванням внесення коштів на погашення процентів у сумі 50 грн. Проценти за період з 14.05.2020р. до 06.06.2025р. - 0 грн. (згідно п. 1.7.4 договору, відповідно до якого нарахування процентів є правом кредитора).
Представник позивача Лановий Є.М. в судові засідання 03.02.2026р., 19.03.2026р. та 01.06.2026р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви та у заяві від 17.02.2026р. просив розглядати позовну заяву за його відсутності, позовні вимоги підтримав, дав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судові засідання 03.02.2026р., 19.03.2026р. та 01.06.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву, заяви про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
01.06.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
10.12.2019р. ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS2998731 підписано Договір про надання кредиту № 2998731 (далі - договір № 2998731) укладений між ним та ТОВ “АЛЕКСКРЕДИТ”, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у сумі 5 000 грн. на споживчі цілі у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредиті сплатити проценти за користування ним, та інші платежі згідно договору. Кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. За договором позикодавець сплачує суму кредиту, проценти, неустойку (п. 2.26 Правил), та комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує позичальник (п.п. 1.2-1.5 договору № 2998731).
Пунктом 1.6- договору № 2998731 визначено, що розрахунок зобов`язань (п. 2.18. Правил) позичальника із зазначенням строків виконання, умов кредитування, а також дати початку періоду, дати платежу (дати закінчення періоду), загальної суми платежу, основної суми кредиту (п. 2.28. Правил) та процентів за користування кредитом, розміру процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, орієнтовної загальної вартості кредиту зазначаються у Графіку платежів (п. 2.6. Правил), який є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів у Договорі визначає окремі розрахунки зобов`язань за лояльними (покращеними) умовами кредитування (п. 2.25. Правил) та за загальними умовами кредитування (п. 2.15. Правил). 
Відповідно до п.п. 1.7-1.7.3 договору № 2998731 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: п. 1.7.1 - у випадку використання кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи Дострокове виконання Зобов`язань (п. 2.12. Правил), Позичальник сплачує фіксовану суму Процентів за користування кредитом, яка складає 7,65% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту; п. 1.7.2 - у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3 договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 20 календарних днів з 10.12.2019р. до 30.12.2019 року (включно) (базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53% (акційна ставка (п. 2.1. Правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 6 530 грн., у тому числі основна сума кредиту 5 000 грн., проценти за користування кредитом 1 530 грн.; п. 1.7.3 - при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають в базовий період з 10.12.2019р. до 30.12.2019р. (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка - п. 2.3. Правил) та в спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 31.12.2019р. до 27.06.2020р. (включно) 3 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил).
У п. 3.1. договору № 2998731 сторони узгодили, що строк дії договору (п. 2.41 Правил) встановлюється з дати укладення договору (п. 2.9 Правил) до кінцевої дати виконання договору 27.06.2020р. (включно).
Відповідальність сторін у виді штрафу у розмірі 200 грн. за кожний випадок визначений у п.2.4.4 договору передбачена у розділі 5 договору № 2998731. У ньому ж передбачено, що максимальний розмір неустойки за договором не може перевищувати половини основної суми кредиту, тобто складає 2 500 грн.
Відповідно до п. 7.9 договору № 2998731 - сторони погодили, що договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua згідно зі ст. 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України “Про електронну комерцію”, Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”. Підписання позичальником цього Договору відбувається шляхом акцептування ним Оферти (пропозиції укласти електронний Договір), яка відповідно до п. 2.30. Правил містить усі істотні умови Договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, а також погодження (заяву, згоду) позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо кредитного посередника, прізвища, ім`я, по батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, порядку та умови надання кредиту, основної суми кредиту, кінцевої дати виконання договору. Акцептування Оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 2.13. Правил)
У додатку № 1 до договору № 2998731 “Графіку платежів” визначені лояльні умови кредитування (повне виконання зобов`язань у базовий період), згідно яких дата початку періоду 10.12.2019р. та дата платежу 30.12.2019р., процентна ставка (акційна) 1,53%, проценти 1 530 грн. А також визначені загальні умови кредитування: дата початку періоду 10.12.2019р. та дата платежу (закінчення періоду) 27.06.2020р., процентна ставка (базова) 1% та спеціальна 3%, проценти 1 705 грн. 40 коп. 
Обставини перерахування відповідачу коштів за договором № 2998731 підтверджується довідкою ТОВ “ФК “Елаєнс” від 03.11.2024р. (а.с. 37) та довідкою АТ КБ “ПриватБанк” № 20.1.0.0.0/7-260205/22821-БТ від 10.02.2026р. з випискою по рахунку, що надані на ухвалу суду (а.с. 81, 82), згідно яких на ім`я ОСОБА_1 у банку емітована картка № НОМЕР_1 , на яку 10.12.2019р. зараховано кошти у сумі 5 000 грн. 
З детального розрахунку заборгованості за договором № 2998731 від 06.06.2025р. виготовленого первісним кредитором ТОВ “Алекскредит” вбачається, що у період з 11.12.2019р. до 30.12.2019р. (базовий період) відповідачу нараховувалися відсотки за ставкою 1,70% в день, та починаючи з 31.12.2019р. до 13.05.2020р. - за спеціальною ставкою 3% в день. На кінець періоду загальна заборгованість становить 33 650 грн., з них: за тілом кредиту 5 000 грн. 00 коп. та за процентами 28 650 грн. Заборгованість по процентам станом на 13.05.2020р. (дата на яку вони заявлені до стягнення) - 21 900 грн. У період кредитування були сплачені, 12.02.2020р., кошти в сумі 50 грн., які зараховані на погашення процентів. 
Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ними відповідачем суду не надано.
10.06.2025р. між ТОВ “Секвоя капітал” (фактор) та ТОВ “Алекскредит” (клієнт), укладено Договір факторингу № АК-10/06/2025, у відповідності до умов якого клієнт відступає фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату. Право вимоги - всі права клієнта за договірними відносинами з боржником, у т.ч. право грошових вимог по поверненню наданих боржнику коштів, строк платежу за яким настав (наявна вимога) або настане у майбутньому (майбутні вимоги). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається шляхом підписання сторонами договору та відповідного Реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існують в момент такого переходу.
У платіжній інструкції № 185 від 16.06.2025р. зазначено про сплату платником ТОВ “Секвоя Капітал” на користь отримувача “Алекскредит” коштів в рахунок оплати за переуступлення прав вимоги за грошовими зобов`язаннями згідно договору факторингу № 06062025 від 06.06.2025р. 
У довідці № 20250616 від 16.06.2025р. ТОВ “Секвоя Капітал” вказує на те, що 10.06.2025р. між ТОВ “Секвоя капітал” (фактор) та ТОВ “Алекскредит” (клієнт), укладено Договір факторингу № АК-10/06/2025. ТОВ “Севоя Капітал” здійснено повний розрахунок відповідно до п. 4.2 договору, що підтверджується платіжною інструкцією № 185. Проте, при зазначенні номеру та дати договору факторингу допущено описку в частині “призначення платежу” платіжної інструкції № 185, в яку внести зміни неможливо, а тому ТОВ “Секвоя капітал” просить ТОВ “Алекскердит” вважати правильним номер та дату договору у “призначенні платежу” згідно платіжної інструкції № 185 - вважати вірним вчинення його за договором факторингу № 10062025 від 10.06.2025р. 
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № АК-10/06/2025, у ньому значиться боржник ОСОБА_1 , договір 2998731, сума загальної заборгованості 26 900 грн. 00 коп., з них: 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 21 900 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.
07.07.2025р. між ТОВ “Секвоя капітал” (клієнт) та ТОВ “ФК “Солвентіс” (фактор) було укладено договір факторингу № ДФ-07072025, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату. Право вимоги - всі права клієнта за договірними відносинами з боржником, у т.ч. право грошових вимог по поверненню наданих боржнику коштів, строк платежу за яким настав (наявна вимога) або настане у майбутньому (майбутні вимоги). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається шляхом підписання сторонами договору та відповідного Реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існують в момент такого переходу.
Відповідно до платіжної інструкції № 812 від 08.07.2025р. вказаної дати проведено оплату згідно договору факторингу № ДФ-07072025.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № ДФ-07072025, у ньому значиться боржник ОСОБА_1 , договір 2998731, сума загальної заборгованості 26 900 грн. 00 коп., з них: 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 21 900 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.
01.07.2025р. між ТОВ “ФК “Солвентіс” та адвокаткою Лівак І.М. № 43657029 про надання правової допомоги відповідно до якого (розд. 1 та 2) адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами.
30.09.2025р. між позивачем та адвокаткою Лівак І.М. укладено Додаткову угоду № 2998731 до договору № 43657029 згідно якої вони розширили предмет договору, доповнивши його новим пунктом наступного змісту: 1) адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 ; 2) за здійснення представництва та захисту інтересів клієнта у суді про стягнення кредитної заборгованості клієнт виплачує адвокату гонорар, що підтверджується Актом про надання професійної правничої допомоги та Детальним описом робіт.
Відповідно до Акту про надання правничої допомоги № 2998731 від 30.09.2025р. та Детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 30.09.2025р., адвокат надав клієнту, а останній прийняв правничу допомогу загальною вартістю 6 000 грн.: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів клієнта у часі 1,5год. Вартістю 1 500 грн/1 год. всього 2 250 грн.; складання позовної заяви та попереднього розрахунку судових витрат у часі 3 год., вартістю 1 000 грн/1 год., всього 3 000 грн; формування додатків до позовної заяви у часі 1 год, вартістю 750 грн./1 год., всього 750 грн. 
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі “логін-пароль”, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставин, враховуючи те, що кредитний договір укладений між сторонами, встановлює обов`язок відповідача повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, в тому числі і щодо сплати процентів, які були розраховані у відповідні базовий та спеціальний періоди, за ставками згідно умов договору від фактичної суми заборгованості в межах строку кредитування, а також те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, доведеність переходу прав вимоги за цим договором до позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у заявленому до стягнення розмірі (згідно заяви на виконання ухвали суду, - яка нарахована станом на 13.05.2020р.).
Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. 00 коп.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі “Схід / Захід Альянс Лімітед” проти України” (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано Договір про надання правничої допомоги з додатковою угодою до нього, Акт на підтвердження факту надання правової допомоги, та Детальний опис наданих послуг. 
Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті на підтвердження факту надання правової допомоги, відсутність заперечень відповідача щодо вказаного розміру витрат (їх неспівмірності), обставини проведення розгляду справи у відсутність представника позивача, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану у заявленому розмірі 6 000 грн.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “СОЛВЕНТІС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “СОЛВЕНТІС” заборгованість за кредитним договором № 2998731 від 10.12.2019р., станом на 13.11.2025р., в сумі 26 900 (двадцять шість тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп., з них: 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 21 900 (двадцять одна тисяча дев`ятсот) грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “СОЛВЕНТІС” судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “СОЛВЕНТІС” (код ЄДРПОУ 43657029, адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “15” червня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол