Справа № 686/4811/26
Провадження № 2/686/5281/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Мазурок О.В.
при секретарі - Колісник Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького, в порядку 
ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просить стягнути з відповідача 9618 гривень 00 копійок заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування свого позову товариство вказало, що 01.09.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_2 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1442-3216.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»- зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Зазначений кредитний договір:
-як вбачається із його змісту, разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений;
-у відповідності до норм ч. 1ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування`був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначенимиЗакону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбаченихЗакону України «Про електронну комерцію».
На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А9553, для підписання кредитного договору №1442-3216 від 01.09.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 2000,00 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період – 30 днів; комісія за видачу кредиту – 15.00% від суми кредиту; знижена % ставка – 1,00% в день; стандартна % ставка : 1,00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору; 0.75% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. 
На підтвердження факту видачі кредиту, кредитодавець додає до цієї позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
В подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору,ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст.525,526,530,536,610,612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору.
Станом на 19.01.2026 року, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 9618,00 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 6338,00 грн.; заборгованість по комісії – 300,00 грн.; заборгованість по штрафам – 980,00 грн.
Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.
Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що заперечує проти задоволення позову в частині нарахування відсотків, комісій та штрафів з огляду на наступне: Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», встановлення плати за послуги, які кредитор вчиняє на власну користь, заборонено. Позивач не наддав жодної додаткової послуги, за яку стягується 300 грн. Ця умова є нікчемною за законом, а тому не підлягає виконанню. Щодо несправедливості умов про нарахування відсотків (6 338,00 грн) Встановлена договором ставка у розмірі 1% на день (365% річних) є несправедливою в розумінні ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки встановлює диспропорційно велику суму компенсації за користування коштами. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини та принципів цивільного права, умови договору, що спричиняють істотний дисбаланс прав, є недійсними. Нарахована сума відсотків у тричі перевищує «тіло» кредиту, що є кабальною умовою. Щодо звільнення від штрафних санкцій (980,00 грн) Враховуючи дію воєнного стану в Україні, нарахування штрафів та пені за споживчими кредитами заборонено (п. 6-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про споживче кредитування»). Вимога про стягнення 980 грн штрафу є незаконною. Щодо визнання заборгованості лише в межах «тіла» кредиту Враховуючи агресивну та нечесну підприємницьку практику Позивача (ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»), Відповідач визнає зобов`язання виключно в межах фактично отриманих коштів — 2 000 грн. Решта нарахувань є результатом застосування несправедливих умов договору, які суд має право не застосовувати.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 01.09.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_2 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1442-3216.
Відповідно дост. 3 Закону України «Про електронну комерцію»- зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Зазначений кредитний договір:
-як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів (надалі за текстом - «Правила») складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений;
-у відповідності до норм ч. 1ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування`був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбаченихЗакону України «Про електронну комерцію».
На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А9553, для підписання кредитного договору №1442-3216 від 01.09.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 2000,00 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період – 30 днів; комісія за видачу кредиту – 15.00% від суми кредиту; знижена % ставка – 1,00% в день; стандартна % ставка : 1,00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору; 0.75% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. 
Відповідно до довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 01.09.2024 р. було здійснено перерахування коштів через систему LigPay в сумі 2000,00 грн. згідно договору на картку НОМЕР_1 .
Відповідач, належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним Договором №1442-3216, станом на 19.01.2026 року заборгованість, яку просить стягнути позивач, становить 9618,00 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 6338,00 грн.; заборгованості по комісії – 300,00 грн.; заборгованість по штрафам – 980,00 грн.
Вказані обставини підтверджуються: Договором про відкриття кредитної лінії №1442-3216; Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів); Паспортом споживчого кредиту; таблицею обчислення загальної вартості кредиту: квитанцією про перерахуванням коштів; довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту; розрахунком заборгованості за кредитом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст.625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Однією з основних засад цивільного законодавства, визначених у статті 3 ЦК України, є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6).
За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини та виборі контрагента, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Умовами кредитного договору може бути встановлена плата позичальника за користування кредитними коштами (проценти), її розмір і порядок внесення боржником. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору, відповідно до яких фінансовим установам забороняється встановлювати для споживачів непропорційно великі суми компенсації.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 лютого 2025 року у справі №679/1103/23 виснував, що під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 зазначено, що керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 проценти у розмірі 6338,00 грн, які обчислені з розрахунку 1% у день від суми кредиту, що у три рази перевищує розмір неповернутого кредиту (2000 грн).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір боргу не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укр Кредит Фінанс » процентів слід зменшити до 2000 грн.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по штрафам в розмірі 980 гривень, суд враховує, що згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 980 грн. заборгованості за штрафами задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за договором – 4300 гривень 00 копійок, а саме: 2000 гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 2000 гривень 00 копійок заборгованість за процентами; 300 гривень 00 копійок заборгованості по комісії. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам судовий збір в розмірі 2391 гривню 10 копійок.
Керуючись ст.ст. 2,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.525, 526,612,1048, 1049, 1050 ЦК України,Законом України «Про електронну комерцію», суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанси», 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, оф. 407, код ЄДРПОУ 38548598, заборгованість за кредитним договором в розмірі 4300 гривень 00 копійок та 1190 гривень 30 копійок сплоченого судового збору. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного тексту судового рішення апеляційної скарги.
Повний текст рішення складено 06.07.2026 року. 

Суддя: