Єдиний унікальний номер 205/4739/26
Номер провадження2/205/3869/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В. 
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» (далі – Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі – Первісний кредитор, ТОВ «Селфі Кредит») та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) було укладено Договір № 766627 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» (далі – Договір). Згідно з умовами зазначеного Договору фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,2 % на добу. Однак відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до виникнення заборгованості.
Далі позивач зазначає, що 01.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» було укладено Договір факторингу № 01022024. Відповідно до умов зазначеного договору та вимог чинного законодавства Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», у тому числі до ОСОБА_1 за Договором № 766627 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 07.05.2023 року.
Позивач вказує, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів, станом на 01.02.2024 року за Договором № 766627 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 07.05.2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 13 880 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 2 000 грн. 00 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом – 11 880 грн. 00 коп.
Також позивач зазначає, що відповідач був письмово повідомлений про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» на підставі Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року. Відповідно до умов зазначеного договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року позивач є новим кредитором ОСОБА_1 .
У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 766627 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 07.05.2023 року станом на 01.02.2024 року у загальному розмірі 13 880 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп.
Відповідач у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 15.04.2026 року вирішено витребувати у АТ «Універсалбанк» (місце знаходження: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) інформацію:1) чи була успішною транзакція, здійснена 07.05.2023 року у сумі 2 000 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 ; 2) чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської картки № НОМЕР_1 .
На виконання ухвали суду від 15.04.2026 року АТ «Універсал Банк» листом № БТ/Е-16171 від 24.04.2026 року надало витребувану інформацію та підтвердило зарахування 07.05.2023 року на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 2 000 грн. 00 коп.
Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 07.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 766627 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short», за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 2 000 грн. 00 коп. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,2 % на добу. Вказаний договір підписаний сторонами шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.
Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 2 000 грн. 00 коп. Крім того, на виконання ухвали суду від 15.04.2026 року АТ «Універсал Банк» листом № БТ/Е-16171 від 24.04.2026 року повідомило, що 07.05.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , було зараховано платіж у сумі 2 000 грн. 00 коп., що підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Судовим розглядом також встановлено, що 01.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 766627 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 07.05.2023 року у загальному розмірі 13 880 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 2 000 грн. 00 коп. та заборгованості за процентами – 11 880 грн. 00 коп.
Позивач наголошує, що внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів станом на 01.02.2024 року за Договором № 766627 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 07.05.2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 13 880 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 2 000 грн. 00 коп. та заборгованості за процентами – 11 880 грн. 00 коп.
Оскільки позивач вважає, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, а відповідач заперечує наявність у позивача права вимоги за вказаним кредитним договором, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором — це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір.
Згідно з положеннями статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Як встановлено судом, 07.05.2023 року відповідач уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» Договір № 766627 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short», який був підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора.
Крім того, матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, підписаний електронним способом, у якому визначені істотні умови кредитування, зокрема розмір кредиту, строк його повернення, процентна ставка, порядок надання кредитних коштів та загальна вартість кредиту для споживача.
Також судом встановлено, що кредитні кошти надавалися відповідачу у безготівковій формі на платіжну картку, реквізити якої були зазначені ним під час оформлення кредиту.
На виконання ухвали суду від 15.04.2026 року АТ «Універсал Банк» надало витребувану інформацію та підтвердило, що 07.05.2023 року транзакція на суму 2 000 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_1 була успішною, а грошові кошти були зараховані на рахунок власника зазначеної банківської картки. Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем кредитних коштів.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що між сторонами було належним чином укладено кредитний договір, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів виконало у повному обсязі.
У зв`язку з отриманням кредитних коштів у відповідача виник обов`язок повернути суму кредиту та сплатити проценти у порядку і строки, визначені договором.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості та умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав своїх договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд враховує, що підписавши кредитний договір та паспорт споживчого кредиту, відповідач був належним чином повідомлений про розмір процентної ставки, загальну вартість кредиту, порядок його повернення та інші істотні умови кредитування, передбачені Законом України «Про споживче кредитування».
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є арифметично правильним, відповідає умовам укладеного договору та не спростований відповідачем будь-якими належними і допустимими доказами. Судом встановлено, що проценти за користування кредитом нараховані виключно в межах строку кредитування, погодженого сторонами при укладенні договору, у зв`язку із чим підстав для відмови у їх стягненні суд не вбачає.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та необхідність стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором № 766627 про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» від 07.05.2023 року станом на 01.02.2024 року у загальному розмірі 13 880 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 2 000 грн. 00 коп. та заборгованості за процентами – 11 880 грн. 00 коп.
Суд також враховує, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не подав, доказів на спростування заявлених вимог суду не надав та своїм процесуальним правом на участь у розгляді справи не скористався. За таких обставин суд при ухваленні заочного рішення виходить із наявних у справі доказів, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення. Водночас суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо встановить, що розмір таких витрат є неспівмірним зі складністю справи, обсягом виконаних робіт, витраченим адвокатом часом та значенням справи для сторони.
Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладений між АО «Апологет» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ордер адвоката Усенко М.І. на надання правничої допомоги, акт про надання послуг та детальний опис виконаних адвокатом робіт щодо підготовки та подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 766627.
З наданих документів вбачається, що загальна вартість професійної правничої допомоги становить 8 000 грн. 00 коп.
При визначенні суми відшкодування суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи. Аналогічний підхід застосовується і Європейським судом з прав людини, який у своїй практиці зазначає, що компенсації підлягають лише фактичні, неминучі та обґрунтовані витрати (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04).
Суд звертає увагу на те, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. Спір не є складним з правової точки зору, не потребував проведення експертиз, допиту свідків чи дослідження значного обсягу доказів. Позовна заява містить переважно типові для цієї категорії спорів правові доводи та посилання на норми чинного законодавства. Крім того, представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн. 00 коп. є завищеним та не відповідає критеріям співмірності, розумності й необхідності.
З огляду на викладене, суд вважає співмірним та обґрунтованим стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. 00 коп. з урахуванням складності справи, характеру наданих послуг та фактичного обсягу виконаних робіт.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у рішеннях у справах «Баришевський проти України», «Гімайдуліна та інші проти України», «Двойних проти України» та «Меріт проти України», відповідно до якої відшкодовуються лише ті витрати, які були фактичними, необхідними та обґрунтованими.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
На підставі викладеного та керуючись статтями 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1048, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути із     ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» (місце знаходження: 79029, м. Львів, вул.Смаль – Стоцького, буд.1, корпус 28, 3 поверх, код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту на продукт «New Short» № 766627 від 07.05.2023 року, станом на 01.02.2024 року, у загальному розмірі 13 880 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 2 000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками– 11 880 грн. 00 коп.
3. Стягнути із     ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Кредит – капітал» (місце знаходження: 79029, м. Львів, вул.Смаль – Стоцького, буд.1, корпус 28, 3 поверх, код ЄДРПОУ 35234236) судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 00 коп. 
4. Стягнути із     ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – капітал» (місце знаходження: 79029, м. Львів, вул.Смаль – Стоцького, буд.1, корпус 28, 3 поверх, код ЄДРПОУ 35234236) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.