Справа № 202/792/26
Провадження № 2/202/2594/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ

10 червня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді Недобитюк Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Горбенка О.В.,
(в порядку доручення судді на підставі частини 3 ст. 66 ЦПК України),
за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2026 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося з позовом, в якому зазначає, що 02.12.2021 року між банком і ОСОБА_1 була підписана Заява-анкета № 002/12839670-SP щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank.
ОСОБА_1 з 02.12.2021 є власником поточного рахунку у національній валюті України, який відкритий до Заяви-анкети № 002/12839670-SP.
Підписуючи заяву № 002/12839670-SP, відповідач підтвердила, що приймає всі умови Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських та інших послуг в межах проекту sportbank, які розміщенні разом з додатками на сайті Банку.
Згідно з заявою відповідачу був відкритий рахунок та встановлений ліміт кредитування в межах максимальної суми 100 000 грн.
Відповідач не виконувала умови кредитного договору в повному обсязі, не сплачувала заборгованість по кредиту та проценти.
Станом на 30.09.2025 заборгованість за Кредитним договором № 002/12839670-SP від 02.12.2021 становить 74 659,26 грн., яка складається з наступного: 38 634,87 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 36 024,39 грн. – заборгованість за процентами.
Отже, відповідачем порушено умови кредитного договору.
За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 002/12839670-SP від 02.12.2021 року в розмірі 74 659,26 грн. та судові витрати.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 лютого 2026 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Правом, передбаченим статтею 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалася. Зважаючи на те, що відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог статей 280-282 ЦПК України.
Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» – адвокат Альховська І.Б. у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов АТ «ТАСКОМБАНК» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:
Судом установлено, що 02.12.2021 відповідачем ОСОБА_1 з використанням удосконаленого електронного підпису була підписана Заява-анкета № 002/12839670-SP щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank.
В цій заяві відповідач зазначила, що приєднується до Публічної пропозиції та просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у національній валюті України та надати послугу кредитування рахунку та встановити ліміт кредитування рахунку, що встановлений в Тарифах та складає 100 000 грн.
Згідно з підписаною відповідачем заявою тарифи, розмір процентної ставки та розмір комісії, що передбачені для послуги кредитування рахунку та встановлені в Тарифах, можуть бути змінені Банком шляхом внесення змін до Публічної пропозиції в порядку, передбаченому розділом 11 Публічної пропозиції. Такі зміни застосовуються виключно до кредитної заборгованості, що виникає у клієнта після набрання чинності такими змінами. До заборгованості, що виникла до моменту набрання чинності змінами, застосовується процентна ставка та комісія, визначені тарифами, які діяли на момент виникнення кредитної заборгованості.
Відповідач підтвердила, що перед підписанням заяви вона ознайомилася з Публічною пропозицією разом з додатками, в тому числі, але не виключно, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті банку https://tascombank.ua/ та лендинговій сторінці https://sportbank.com.ua, посилання на примірник якої вона разом з додатками отримала в мобільному додатку «Sportbank», і з якими вона повністю згодна та зобов`язалася неухильно дотримуватися, а також, що Публічна пропозиція разом з даною заявою-анкетою складають Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між нею і банком.
Відповідно до довідки АТ «ТАСКОМБАНК» відповідач з 02.12.2021 є власником поточного рахунку у національній валюті України, який відкритий до Заяви-Анкети № 002/12839670-SP від 02.12.2021.
Відповідачу було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, що складає 100 000 грн, на підтвердження чого банк надав виписку по особовому рахунку відповідача.
Факт отримання кредиту відповідачем не заперечується.
Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання в частині повернення кредиту.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 002/12839670-SP від 02.12.2021 ОСОБА_1 станом на 30.09.2025 має заборгованість у розмірі 74 659,26 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 38 634,87 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 36 024,39 грн.
При вирішенні спору про стягнення вищевказаних сум з відповідача суд виходить із того, що відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частини перша статті 626 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Згідно з статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За частиною третьою статті 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (частина шість статті 11 Закону).
За змістом частиною одинадцять статті 11 Закону покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.
В силу частини дванадцять статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суд вважає доведеним, що між АТ «ТАСКОМБАНК» і ОСОБА_1 на підставі заяви № 002/12839670-SP був укладений кредитний договір від 02.12.2021, відповідно до якої відповідач отримала кредит, а також, що відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за цим договором і розмір її заборгованості за тілом кредиту становить 38 634,87 грн.
Доказів на спростування цієї заборгованості відповідач не надала.
Отже, суд вважає, що у зв`язку з невиконання відповідачем як позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором позов АТ «ТАСКОМБАНК» у частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 38 634,87 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги банку є недоведеними.
Суд звертає увагу, що згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - АТ «ТАСКОМБАНК»).
Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, а також, що саме з цими умовами був ознайомлений позичальник.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження №14-131цс19, викладений правовий висновок, що роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Так, Велика Палата Верховного Суду вважала неможливим застосувати до таких правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Крім того, Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою – споживачем банківських послуг.
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач – фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо непов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятої 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань як односторонні типові контракти, включення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що в підписаній відповідачем ОСОБА_1 заяві № 002/12839670-SP про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проєкту «Sportbank» відсутні дані про погодження між банком і відповідачем процентних ставок, за якими розраховано заборгованість за процентами у розрахунку, що був наданий банком.
Звернувшись до суду, позивач не надав повного тексту Публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проєкту «Sportbank».
Водночас матеріали справи не містять належних доказів, що з Тарифами була ознайомлена відповідач, підписуючи 02.12.2021 року заяву № 002/12839670-SP.
Зокрема про бажання та згоду відповідача на отримання кредитних коштів на умовах, зазначених позивачем у таких Тарифах та наведених у його розрахунку заборгованості.
Суд звертає увагу, що надані банком Тарифи не містять ані власноручного, ані електронного підпису відповідача, який сторони погодили використовувати у підписаній ними заяві.
Відтак суд вважає, що АТ «ТАСКОМБАНК» не надано належних та достатніх доказів, які б підтверджували, що сторони погодили тарифи, зокрема процентну ставку за користування кредитом та за прострочення виконання зобов`язання, в тому числі, що відповідач ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи вищевказану заяву про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проєкту «Sportbank».
Отже, суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами в розмірі 36 024,39 грн. відсутні.
Враховуючи вищенаведене, позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за заявою-договором № 002/12839670-SP від 02.12.2021 року в розмірі 38 634 грн. 87 коп., яка складається з тіла кредиту.
Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 253 грн. 55 коп. (51,75 %).
Керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, – 
У Х В А Л И В:
Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за заявою-договором № 002/12839670-SP від 02.12.2021 в розмірі 38 634 (тридцять вісім тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 87 коп., яка складається з заборгованості за кредитом, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 253 (одна тисяча двісті п`ятдесят три) грн. 55 коп.
У решті позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 10 червня 2026 року.
ПОЗИВАЧ: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», код ЄДРПОУ 09806443, адреса місцезнаходження: 01032, Україна, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30. 
ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя        Н.  В.  Недобитюк