ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

29 травня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 640/6509/22	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 17.05.2019 року № Ф-218879-17У, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2022 ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – відповідач або ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати вимогу про сплати боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м. Києві № Ф-218879-17У від 17.05.2019 року на суму 29635,51грн; 
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки платника (ІКП) заборгованість з єдиного соціального внеску ОСОБА_1 у розмірі, що визначений вимогою № Ф-218879-17У від 17.05.2019 року на суму 29635,51грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач була зареєстрована як фізична особа – підприємець у період з 11.01.2013 по 02.12.2021, однак фактично припинила здійснення підприємницької діяльності ще у 2014 році. У зв`язку із цим позивач зверталась до контролюючого органу із заявою за формою № 8-ОПП та проходила відповідну перевірку, проте документи, які підтверджують зазначені обставини, не збереглися у зв`язку із закінченням значного проміжку часу.
Як зазначає позивач, у листопаді 2021 року через мобільний додаток «Дія» їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 67492030 на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-218879-17У від 17.05.2019 щодо стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 29 635,51 грн.
У відповідь на адвокатський запит ГУ ДПС у м. Києві листом від 02.12.2021 № 110350/6/26-15-24-05-10 повідомило, що в інтегрованій картці платника фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 обліковуються нарахування єдиного внеску за період з ІІІ кварталу 2013 року по IV квартал 2020 року на загальну суму 46 393,35 грн.
Крім того, податковим органом повідомлено, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-218879-17 від 17.05.2019 було повернуто 26.06.2019 з поштового відділення у зв`язку із закінченням строку її зберігання.
Позивач зазначає, що під час ознайомлення з копією вимоги № Ф-218879-17 від 17.05.2019 встановлено відсутність у пункті 5 вимоги відомостей щодо дати набрання нею чинності. На думку позивача, за таких обставин датою набрання чинності вимогою слід вважати 26.06.2019, а строк пред`явлення її до примусового виконання мав обчислюватися з 27.07.2019.
Водночас у постанові державного виконавця від 16.11.2021 про відкриття виконавчого провадження зазначено, що датою набрання чинності вимогою є 09.09.2021.
Також позивач звертає увагу, що у межах розгляду справи № 640/34567/21 за позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2021 було скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 67492030. При цьому до апеляційної скарги у зазначеній справі було долучено копію вимоги № Ф-218879-17У від 17.05.2019, у якій вже містилась дата набрання чинності – 09.09.2021.
На переконання позивача, вимоги № Ф-218879-17 від 17.05.2019 та № Ф-218879-17У від 17.05.2019 фактично є різними документами, оскільки містять різні відомості щодо дати набрання чинності та оформлені різними органами.
Позивач зазначає, що саме на податковий орган покладено повноваження щодо реалізації державної політики у сфері адміністрування єдиного внеску, а тому ГУ ДПС у м. Києві несе відповідальність за правильність формування та оформлення вимоги про сплату боргу.
У зв`язку із цим позивач вважає, що спірна вимога сформована з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки винесена від імені органу, який на момент її прийняття фактично не існував, а зазначена у ній дата набрання чинності не відповідає фактичним обставинам справи, що є підставою для визнання такої вимоги протиправною та її скасування.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
На виконання положень п. 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825 Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/6509/22.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 прийнято адміністративну справу до провадження та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву та всі письмові й електронні докази (які можливо доставити до суду) разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів, а також надати докази належного повідомлення або ознайомлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з вимогою Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) № Ф-218879-17У від 17.05.2019 на суму 29 635,51 грн.
Ухвалу суду від 10.02.2025 про витребування доказів направлено відповідачу через підсистему «Електронний суд» до його електронного кабінету, про що свідчать наявні у матеріалах справи відомості про доставку.
Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.
Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно з частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території України введено правовий режим воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався.
В умовах дії правового режиму воєнного стану та з урахуванням запровадження дистанційного режиму роботи суддів і працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду, з метою забезпечення безпеки учасників судового процесу, збереження життя і здоров`я суддів та працівників апарату суду, а також забезпечення безперервності здійснення правосуддя, справа розглянута за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження (в електронній формі).
Дослідивши матеріали справи, розглянувши її в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72–77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суд установив таке.
ГУ ДПС у м. Києві сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-218879-17У від 17.05.2019, відповідно до якої за ОСОБА_1 станом на 09.09.2021 обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 29 635,51 грн.
Не погоджуючись із зазначеною вимогою та вважаючи її протиправною, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є консолідованим страховим внеском, збір якого здійснюється в обов`язковому порядку до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування з метою забезпечення прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат та соціальних послуг.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи – підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Положеннями пунктів 2, 3 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок для фізичних осіб – підприємців нараховується на суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, або визначається ними самостійно, однак не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску.
Частиною п`ятою статті 8 Закону № 2464-VI встановлено, що єдиний внесок для платників, визначених статтею 4 цього Закону, становить 22 відсотки бази нарахування єдиного внеску.
Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок у строки, визначені законом.
Частиною четвертою статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені законодавством, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску, а також порядок стягнення заборгованості визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі – Інструкція № 449).
Відповідно до пункту 1 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
Згідно з абзацом другим пункту 2 розділу VI Інструкції № 449 у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган обчислює відповідні суми та зазначає їх у вимозі про сплату боргу (недоїмки).
Абзацом третім пункту 3 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) у разі наявності у платника недоїмки зі сплати єдиного внеску на кінець календарного місяця.
Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується контролюючим органом на підставі даних інформаційної системи у разі наявності у платника недоїмки зі сплати єдиного внеску, тобто суми єдиного внеску, своєчасно не сплаченої у строки, визначені законом.
Судом установлено, що у матеріалах справи наявні копії вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ф-218879-17 від 17.05.2019 та № Ф-218879-17У від 17.05.2019.
При цьому суд звертає увагу, що зазначені документи мають однаковий порядковий номер та дату складання, а відмінність між ними полягає лише у наявності літери «У» у третій частині номера вимоги.
Відповідно до положень розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується органом доходів і зборів у двох примірниках, один з яких надсилається платнику, а інший після проходження процедури узгодження та проставлення у третій частині порядкового номера літери «У» направляється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання.
Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги № Ф-218879-17 від 17.05.2019 та № Ф-218879-17У від 17.05.2019 є одним і тим самим документом, оформленим на різних стадіях процедури стягнення заборгованості.
Разом з тим судом установлено, що спірна вимога № Ф-218879-17У від 17.05.2019 містить реквізити Головного управління ДПС у м. Києві з кодом ЄДРПОУ 44116011.
Водночас відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань запис про створення Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України з кодом ЄДРПОУ 44116011 внесено 30.09.2020.
Таким чином, реквізити органу, зазначені у спірній вимозі станом на дату її винесення – 17.05.2019, не узгоджуються з відомостями офіційних державних реєстрів.
При цьому відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин формування спірної вимоги саме уповноваженим органом, а також доказів внесення до неї змін чи її належного переоформлення у зв`язку з реорганізацією контролюючих органів.
Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною другою статті 2 КАС України суд під час розгляду справ щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень перевіряє, зокрема, чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законом, а також чи є вони обґрунтованими та пропорційними.
Обов`язок щодо доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України покладається саме на відповідача.
Однак у цій справі відповідач не довів належними доказами правомірність формування та оформлення спірної вимоги, не усунув суперечності щодо реквізитів органу, який її виніс.
Крім того, суд бере до уваги доводи позивача щодо суперечностей у визначенні дати набрання чинності спірною вимогою.
Так, із листа ГУ ДПС у м. Києві від 02.12.2021 № 110350/6/26-15-24-05-10 убачається, що вимогу № Ф-218879-17 від 17.05.2019 було повернуто поштовим відділенням 26.06.2019 у зв`язку із закінченням строку її зберігання.
Водночас у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а також у копії вимоги № Ф-218879-17У від 17.05.2019 зазначено дату набрання вимогою чинності – 09.09.2021.
При цьому відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правових підстав визначення саме такої дати набрання чинності спірною вимогою, а також доказів належного повідомлення позивача про її прийняття та надсилання у порядку, встановленому законодавством.
Ухвалою суду відповідача було зобов`язано надати відповідні докази, однак вимоги суду виконані не були, відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності формування, оформлення та направлення позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-218879-17У від 17.05.2019.
Натомість позивачем наведено обґрунтовані доводи щодо наявності суперечностей у реквізитах спірної вимоги, порядку її оформлення, визначення суб`єкта її прийняття та дати набрання нею чинності.
За таких обставин суд дійшов висновку, що спірна вимога не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та правової визначеності, визначеним статтею 2 КАС України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.
Оскільки спірна вимога є підставою для обліку відповідної заборгованості в інтегрованій картці платника, позовна вимога про зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки платника заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 29 635,51 грн є похідною від вимоги про скасування спірного рішення та також підлягає задоволенню.
Окремо стосовно строків звернення до суду.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною другою статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав.
Як убачається з матеріалів справи, копія вимоги № Ф-218879-17У від 17.05.2019 з датою набрання чинності 09.09.2021 позивачу контролюючим органом не надсилалась та не вручалась у встановленому законом порядку.
Про існування спірної вимоги позивач дізналася після ознайомлення з матеріалами справи в ЄСІТС підсистеми «Електронний суд», а саме після надходження до електронного кабінету представника позивача ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 640/34567/21, що згідно з карткою руху документа відбулося 13.02.2022.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів належного направлення або вручення позивачу спірної вимоги, а також доказів, які б підтверджували інший момент, з якого позивач могла дізнатися про її існування.
Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності формування, оформлення та направлення позивачу спірної вимоги.
Отже, саме з 13.02.2022 слід обчислювати початок перебігу шестимісячного строку звернення до суду.
Позов подано 12.04.2022, тобто в межах строку, встановленого статтею 122 КАС України, у зв`язку з чим підстави для застосування наслідків пропуску строку відсутні.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню судовий збір понесений позивачем у даній справі відшкодовується за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.
Керуючисьст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії — задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м. Києві № Ф-218879-17У від 17.05.2019 на суму 29 635,51 грн.
Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки платника запис про заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 29 635,51 грн, визначену зазначеною вимогою.
Стягнути на користь ОСОБА_1 994,40 грн (дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 40 коп.) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо було оголошено лише вступну та резолютивну частини або справа розглянута в порядку письмового провадження, строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Суддя 	І.В. Тихонов