ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5110/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області до Західного офісу Держаудистслужби про визнання протиправним та скасування висновку, -
в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати висновок відповідача про результати моніторингу процедури закупівлі від 03.03.2025 UA-M-2025-02-05-000028 щодо процедури закупівлі за ID UA-2024-11-20-002964-a (Системи РЕБ, Код ДК 021:2015:35730000-0 – Електронні бойові комплекси та засоби радіоелектронного захисту).
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуваний висновок є протиправним та підлягає скасуванню. Щодо констатованого відповідачем порушення ч.5 ст.8 Закону України від 25.12.2015 №922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі – Закон №922-VIII) позивач зазначає, що 13.02.2025 (у встановлений триденний строк) в електронній системі закупівель опубліковано пояснення з додатками: рішенням Сокільницької сільської ради №1266 від 17.10.2024 з додатком та листом ТОВ «ДронХаб» від 15.12.2024 №0515/12, які повністю охоплюють предмет запиту. Норма ч.5 ст.8 Закону №922-VIII не визначає переліку конкретних документів, які повинен надати замовник, а у запиті відповідача не було індивідуалізовано документи, відсутність яких є предметом порушення. Замовник не приховав жодного документа, який стосується предмета моніторингу та об`єктивно перебуває у його розпорядженні.
Щодо констатованого порушення п.4 ч.2 ст.21 Закону №922-VIII, п.26 та п.3 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (далі – Особливості №1178), позивач зазначає, що Сокільницька сільська рада є органом місцевого самоврядування і не належить до державних замовників у сфері оборони, перелік яких визначено п.10 ч.1 ст.1 Закону України від 17.07.2020 №808-IX «Про оборонні закупівлі» (далі – Закон №808-IX) та абз.4 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2021 №363 «Питання оборонних закупівель» (далі – Постанова №363). Звільнення від оподаткування ПДВ за пп.4 п.32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України застосовується за одночасної наявності декількох умов, серед яких – статус покупця як державного замовника у сфері оборони та постачальника як виконавця державного контракту з оборонних закупівель. Жодної з цих умов у спірних відносинах не було. Відтак очікувана вартість 1500000,00 грн правомірно зазначена з урахуванням ПДВ.
Щодо констатованого порушення підп.4 п.19 та п.3 Особливостей №1178 позивач посилається на те, що додаткова угода №1 від 30.12.2024 укладена на підставі документально підтверджених об`єктивних обставин: листа ТОВ «ДронХаб» від 15.12.2024 №0515/12 із посиланням на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, проблем зі здійсненням постачання компанією INVESTPRIDE S.R.L., виконанням постачальником прямих контрактів з постачання продукції оборонного призначення для Збройних Сил України, а також листа Управління Державної казначейської служби України у Пустомитівському районі Львівської області від 12.12.2024 №02-30-08/1031 щодо обмеження строку прийому платежів до 27.12.2024. Ціна та обсяг поставки додатковою угодою не змінювались.
Щодо змісту зобов`язання, викладеного у Висновку, позивач указує на його неконкретизованість, нечіткість та невизначеність, що суперечить вимогам ч.7 ст.8 Закону №922-VIII, Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 №552, та сталій практиці Верховного Суду. Просить позов задовольнити повністю.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що висновок є обґрунтованим та правомірним. Стверджує, що замовником у наданій під час моніторингу інформації не надано документального підтвердження обґрунтування технічних та якісних характеристик предмета закупівлі та визначення його очікуваної вартості, чим порушено ч.5 ст.8 Закону №922-VIII. Відносно очікуваної вартості з ПДВ відповідач посилається на пп.4 п.32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, відповідно до якого, на думку відповідача, операції з постачання товарів, що класифікуються за УКТ ЗЕД 8543200000 (засоби радіоелектронної боротьби, що використовуються в оборонних цілях), звільняються від оподаткування ПДВ незалежно від статусу замовника. Щодо додаткової угоди відповідач зазначає, що замовником не надано належних та достатніх доказів об`єктивних обставин для продовження строків, а лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є сертифікатом про форс-мажор у розумінні ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та не підтверджує форс-мажор для конкретного суб`єкта. Відносно зобов`язальної частини висновку відповідач указує, що така повністю відповідає вимогам законодавства та практиці Верховного Суду, оскільки має превентивний характер та не вимагає від замовника припинення зобов`язань за договором. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Ухвалою судді від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
20.11.2024 Сокільницькою сільською радою Львівського району Львівської області в електронній системі закупівель оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів за ID UA-2024-11-20-002964-a за предметом закупівлі «Системи РЕБ» (Код ДК 021:2015:35730000-0 – Електронні бойові комплекси та засоби радіоелектронного захисту). Очікувана вартість предмета закупівлі визначена замовником у сумі 1500000,00 грн з урахуванням ПДВ.
У процедурі взяли участь чотири учасники: ТОВ «РЕБ САРМАТ», ТОВ «Навчально-виробничий центр Дніпро 24», ТОВ «ДронХаб», ТОВ «Інститут гігієни, екології та санітарії».
За результатами оцінки тендерних пропозицій переможцем закупівлі визнано ТОВ «ДронХаб» з ціновою пропозицією 1479000,00 грн.
13.12.2024 між Сокільницькою сільською радою Львівського району Львівської області та ТОВ «ДронХаб» укладено договір №РЕБ-13/12 про закупівлю товару на суму 1479000,00 грн без ПДВ.
У п.2.1 договору, а також у Специфікації (додаток №1 до договору) вказано, що ціна постачання визначена «без ПДВ».
Згідно з п.4.1 договору строк поставки товару – до 15.12.2024; згідно з п.11.1 договору термін його дії – до 31.12.2024.
12.12.2024 Управління Державної казначейської служби України у Пустомитівському районі Львівської області листом №02-30-08/1031 повідомило замовника про обмеження строку прийому платіжних інструкцій із зазначенням, що виконання опрацьованих платіжних інструкцій за 2024 рік казначейською службою здійснюватиметься до 27.12.2024.
15.12.2024 ТОВ «ДронХаб» направило замовнику лист №0515/12, у якому повідомило про неможливість здійснення поставки товару у визначений договором строк з посиланням на лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на затримку поставок складових частин від компанії INVESTPRIDE S.R.L. та виконання прямих контрактів з постачання товарів оборонного призначення для потреб Збройних Сил України.
30.12.2024 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №РЕБ-13/12 від 13.12.2024, якою продовжено строк поставки товару до 30.12.2024, а строк дії договору – до 28.02.2025. Інші істотні умови договору, у тому числі ціна та обсяг поставки, не змінювались.
05.02.2025 Західним офісом Держаудитслужби видано наказ №16 «Про початок моніторингу процедур закупівель», яким розпочато моніторинг процедури закупівлі UA-2024-11-20-002964-a.
10.02.2025 в електронній системі закупівель опубліковано запит органу державного фінансового контролю до замовника про надання пояснень щодо технічних та якісних характеристик предмета закупівлі, обґрунтування його очікуваної вартості та обставин укладення додаткової угоди №1.
13.02.2025 в електронній системі закупівель замовник опублікував пояснення з додатками: рішенням Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області №1266 від 17.10.2024 з додатком 2 (Програма заходів щодо підготовки населення до національного спротиву та територіальної оборони на території Сокільницької сільської ради на 2024 рік (нова редакція)), листом ТОВ «ДронХаб» від 15.12.2024 №0515/12 та листом Управління Державної казначейської служби України у Пустомитівському районі Львівської області від 12.12.2024 №02-30-08/1031.
03.03.2025 в електронній системі закупівель оприлюднено висновок Західного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-M-2025-02-05-000028 (далі – Висновок), у констатуючій частині якого встановлено три порушення: ч.5 ст.8 Закону №922-VIII (ненадання документального підтвердження інформації); п.4 ч.2 ст.21 Закону №922-VIII, п.26 та п.3 Особливостей №1178 (зазначення в оголошенні про проведення відкритих торгів недостовірної інформації про очікувану вартість предмета закупівлі з урахуванням ПДВ); підп.4 п.19 та п.3 Особливостей №1178 (укладення додаткової угоди №1 без документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили продовження строків).
У зобов`язальній частині Висновку Західний офіс Держаудитслужби, керуючись ст.ст.5 та 10 Закону України від 26.01.1993 №2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі – Закон №2939-XII), ст.8 Закону №922-VIII, зобов`язав замовника здійснити заходи (зокрема, шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення, проведення роз`яснювальної роботи, економічних навчань, тощо) щодо недопущення в подальшому порушення вимог Закону №922-VIII та Особливостей №1178.
Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Змістом спірних правовідносин є відповідність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні регулюються Законом №2939-XII.
Відповідно до ст.2 Закону №2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.1, 2 ст.5 Закону №2939-XII контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон №922-VIII.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону №922-VIII моніторинг процедури закупівлі – аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
За ст.5 Закону №922-VIII закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №922-VIII моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи.
Згідно з ч.5 ст.8 Закону №922-VIII протягом строку проведення моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю, відповідальна за проведення моніторингу процедури закупівель, має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення (інформацію, документи) щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, повинен надати відповідні пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель.
Відповідно до ч.6 ст.8 Закону №922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
Згідно з ч.7 ст.8 Закону №922-VIII у висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
Відповідно до ч.8 ст.8 Закону №922-VIII замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель аргументовані заперечення до висновку та інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Згідно з ч.10 ст.8 Закону №922-VIII у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.21 Закону №922-VIII оголошення про проведення відкритих торгів безоплатно оприлюднюється в електронній системі закупівель і повинно містити, зокрема, очікувану вартість предмета закупівлі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Згідно з п.3 Особливостей №1178 замовники, які зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону №922-VIII, проводять закупівлі з урахуванням цих особливостей та з дотриманням принципів здійснення публічних закупівель, визначених Законом №922-VIII.
Відповідно до п.26 Особливостей №1178 оголошення про проведення відкритих торгів повинно містити інформацію, передбачену частиною другою статті 21 Закону №922-VIII, з урахуванням цих особливостей.
Згідно з п.19 Особливостей №1178 істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених підпунктами 1-9 цього пункту. Відповідно до підп.4 п.19 Особливостей №1178 істотні умови договору про закупівлю можуть змінюватися у випадку продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.1 Закону №808-IX державні замовники у сфері оборони – це визначені Кабінетом Міністрів України центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, військові формування, утворені відповідно до законів України.
Згідно з абз.4 п.2 Постанови №363 державними замовниками у сфері оборони визначено: Міністерство внутрішніх справ, Міністерство економіки, Міністерство оборони, Міністерство юстиції, Державну службу з надзвичайних ситуацій, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Державне космічне агентство, Адміністрацію Державної прикордонної служби, Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Управління державної охорони, Національне антикорупційне бюро, Національну гвардію, Національну поліцію, Державну спеціальну службу транспорту, Державне бюро розслідувань, Державну судову адміністрацію.
Відповідно до п.29 ч.1 ст.1 Закону №808-IX товари оборонного призначення – це озброєння, військова та спеціальна техніка, зброя і боєприпаси, спеціальні комплектувальні вироби для їх виготовлення та експлуатації, матеріали та обладнання, спеціально призначені для їх розроблення, виготовлення або використання, спеціальні технічні засоби, технічні засоби розвідки, засоби технічного та криптографічного захисту інформації, засоби спеціального зв`язку, космічна техніка військового та подвійного призначення, засоби індивідуального захисту, спеціальні засоби, спеціальні (спеціалізовані) транспортні засоби, комп`ютерна, оптична, вимірювальна та інша техніка, спеціальний формений одяг, необхідний для виконання завдань правоохоронними органами, структурними підрозділами органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, військовими формуваннями з правоохоронними функціями, товари подвійного використання для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони, розвитку обороноздатності держави та системи національної стійкості, а також будь-які інші товари, які закуповуються державними замовниками, визначеними згідно з пунктом 10 частини першої цієї статті, для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони.
Відповідно до пп.4 п.32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів оборонного призначення, визначених такими згідно з пунктом 29 частини першої статті 1 Закону України «Про оборонні закупівлі», що класифікуються, зокрема, за такими групами, товарними позиціями та підкатегоріями УКТ ЗЕД: 8543 20 00 00 (тільки для засобів радіоелектронної розвідки та радіоелектронної боротьби, що використовуються в оборонних цілях).
Згідно зі ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.
Порядок заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі затверджений наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 №552 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.10.2020 за №958/35241) (далі – Порядок №552). Згідно з п.3 розділу III цього Порядку у разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель пункт 3 розділу II має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якої орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.
Ключове питання, яке постало перед судом у цій справі, – чи відповідає оскаржуваний Висновок критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України, у частині констатованих відповідачем порушень та сформульованої зобов`язальної частини.
У даній справі мали місце наступні обставини (якщо їх узагальнити): Сокільницька сільська рада як орган місцевого самоврядування у листопаді 2024 року оголосила відкриті торги на закупівлю Систем РЕБ за процедурою, передбаченою Законом №922-VIII та Особливостями №1178. За результатами проведення процедури закупівлі переможцем визначено ТОВ «ДронХаб»; 13.12.2024 між сторонами укладено договір №РЕБ-13/12 на 1479000,00 грн без ПДВ; 30.12.2024 укладено додаткову угоду №1 щодо продовження строку поставки до 30.12.2024 та строку дії договору до 28.02.2025. У межах розпочатого 05.02.2025 моніторингу замовник 13.02.2025 надав пояснення з додатками. 03.03.2025 відповідач склав оскаржуваний Висновок із встановленням трьох порушень та сформулював зобов`язання здійснити заходи щодо недопущення в подальшому таких порушень.
Щодо констатованого порушення ч.5 ст.8 Закону №922-VIII (ненадання документального підтвердження інформації).
Аналіз ч.5 ст.8 Закону №922-VIII у системному зв`язку з іншими положеннями Закону №922-VIII дає підстави для висновку, що норма передбачає право посадової особи органу державного фінансового контролю запитувати у замовника пояснення (інформацію, документи), а замовник зобов`язаний надати ці пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель протягом трьох робочих днів. При цьому Закон №922-VIII не визначає переліку документів, які саме замовник повинен надавати на запит, оскільки такий перелік у кожному конкретному випадку залежить від змісту запиту, природи прийнятих рішень та вчинених дій, що є предметом дослідження.
За встановлених судом обставин 13.02.2025, тобто у встановлений ч.5 ст.8 Закону №922-VIII триденний строк, замовник опублікував в електронній системі закупівель пояснення з додатками, серед яких – рішення Сокільницької сільської ради №1266 від 17.10.2024 з додатком 2, лист ТОВ «ДронХаб» від 15.12.2024 №0515/12 та лист Управління Державної казначейської служби України у Пустомитівському районі Львівської області від 12.12.2024 №02-30-08/1031. Зазначені документи безпосередньо стосуються предмета запиту відповідача та обставин укладення договору і додаткової угоди №1.
Зміст оскаржуваного Висновку у частині цього порушення фактично зводиться до твердження, що у поясненні замовника не вистачає «документального підтвердження», однак з тексту запиту відповідача не вбачається конкретного переліку документів, які мав надати замовник, а у тексті Висновку відповідач не зазначає, яких саме документів він не отримав, де такі документи мали бути об`єктивно отримані замовником та як їх ненадання вплинуло на повноту моніторингу.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлення порушення замовником ч.5 ст.8 Закону №922-VIII можливе лише за умови, що відповідачем сформульовано чіткий, конкретний запит щодо певної інформації або документів; замовником такі пояснення (інформація, документи) у триденний строк не надані без поважних причин; відсутність відповіді (або її неповнота) є наслідком саме умисного приховування замовником інформації, а не недоліків формулювання запиту чи об`єктивної відсутності документів.
Жодна із цих умов у даній справі відповідачем не доведена. По перше, замовник у встановлений законом строк опублікував пояснення з усіма наявними у нього та об`єктивно отримуваними документами; по друге, відсутність у поясненні документа, який не був індивідуалізований у запиті, не може вважатись порушенням замовника, оскільки саме на орган державного фінансового контролю покладається обов`язок чіткого формулювання запиту.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що твердження відповідача про порушення замовником ч.5 ст.8 Закону №922-VIII є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.
Щодо констатованого порушення п.4 ч.2 ст.21 Закону №922-VIII, п.26 та п.3 Особливостей №1178 (зазначення очікуваної вартості з ПДВ).
Відповідач у Висновку констатує, що замовником в оголошенні про проведення відкритих торгів за досліджуваною процедурою закупівлі в електронних полях вказано недостовірну інформацію про очікувану вартість предмета закупівлі (з ПДВ), оскільки операції з постачання Систем РЕБ, як товарів оборонного призначення, що класифікуються за УКТ ЗЕД 8543200000, нібито звільняються від оподаткування ПДВ за пп.4 п.32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України незалежно від статусу замовника.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що звільнення від оподаткування ПДВ за пп.4 п.32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України застосовується за наявності одночасно декількох обов`язкових умов. Зокрема: товар повинен бути віднесений до товарів оборонного призначення в розумінні п.29 ч.1 ст.1 Закону №808-IX; постачання має здійснюватися у межах державного контракту (договору) з оборонних закупівель, укладеного у порядку, передбаченому Законом №808-IX; постачальник повинен бути виконавцем (співвиконавцем) такого державного контракту в розумінні Закону №808-IX; покупець має бути державним замовником у сфері оборони у розумінні п.10 ч.1 ст.1 Закону №808-IX.
Зміст п.10 ч.1 ст.1 Закону №808-IX свідчить, що до державних замовників у сфері оборони належать визначені Кабінетом Міністрів України центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, військові формування, утворені відповідно до законів України. Перелік таких державних замовників визначено абз.4 п.2 Постанови №363, у якому Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області відсутня.
Сокільницька сільська рада є органом місцевого самоврядування, що діє відповідно до Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», і не належить ні до центральних органів виконавчої влади, ні до інших державних органів, ні до військових формувань. Закупівля товарів за рахунок коштів місцевого бюджету для матеріально-технічної допомоги Збройним Силам України та іншим підрозділам сил оборони не змінює правового статусу органу місцевого самоврядування і не надає йому статусу державного замовника у сфері оборони. Таку закупівлю орган місцевого самоврядування здійснює не за Законом №808-IX, а за Законом №922-VIII із застосуванням Особливостей №1178, що, власне, і має місце у спірних правовідносинах.
За відсутності у замовника статусу державного замовника у сфері оборони звільнення від оподаткування ПДВ за пп.4 п.32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не може бути застосоване до закупівлі позивача. Відповідно, зазначення замовником в оголошенні очікуваної вартості з урахуванням ПДВ повністю відповідає вимогам Закону №922-VIII та Особливостей №1178.
Суд відхиляє посилання відповідача на те, що пп.4 п.32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України нібито не містить обмежень щодо кола замовників та поширюється на будь-якого замовника, який здійснює закупівлю товарів оборонного призначення. Таке тлумачення суперечить змісту цієї норми, яка через відсилку до п.29 ч.1 ст.1 Закону №808-IX застосовується саме у системному зв`язку з усім регулюванням оборонних закупівель за цим Законом, що, у свою чергу, чітко визначає коло учасників таких відносин (державних замовників, виконавців, співвиконавців).
Той факт, що у договорі №РЕБ-13/12 від 13.12.2024 та Специфікації до нього зазначено, що ціна постачання визначена «без ПДВ», не свідчить про правомірність тверджень відповідача. Це питання податкового статусу постачальника та особливостей оподаткування його конкретних операцій, а не статусу замовника як «державного оборонного замовника». Замовник, плануючи закупівлю та визначаючи очікувану вартість на стадії оголошення, повинен виходити з того, що в торгах можуть взяти участь учасники як платники ПДВ, так і ті, що не є платниками ПДВ. Зазначення очікуваної вартості з урахуванням ПДВ забезпечує дотримання принципу недискримінації учасників та рівного ставлення до них (п.4 ч.1 ст.5 Закону №922-VIII), оскільки не обмежує коло учасників і дає можливість порівнювати їхні цінові пропозиції на однакових засадах.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що порушення п.4 ч.2 ст.21 Закону №922-VIII, п.26 та п.3 Особливостей №1178 у частині зазначення очікуваної вартості з урахуванням ПДВ замовником не допущено.
Щодо констатованого порушення підп.4 п.19 та п.3 Особливостей №1178 (укладення додаткової угоди №1 без документально підтверджених об`єктивних обставин).
Аналіз підп.4 п.19 Особливостей №1178 свідчить, що продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару допускається у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Зазначена норма не містить виключного переліку об`єктивних обставин чи виключного переліку документів, якими такі обставини повинні підтверджуватись; критерієм відповідності зміни договору цій нормі є саме об`єктивний характер обставин (тобто незалежність від волі сторін), документальне їх підтвердження та незмінність ціни договору.
Як встановлено судом, на момент укладення додаткової угоди №1 від 30.12.2024 замовник мав у розпорядженні два документи, які підтверджують об`єктивний характер обставин, що спричинили продовження строків. Лист ТОВ «ДронХаб» від 15.12.2024 №0515/12 містить обґрунтування неможливості здійснення поставки товару у визначений договором строк, у тому числі: посилання на лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення військової агресії російської федерації проти України як форс-мажорної обставини; інформацію про залежність діяльності виробництва постачальника від поставок складових частин з-за кордону, зокрема від компанії INVESTPRIDE S.R.L., та про затримки таких поставок; інформацію про виконання постачальником прямих контрактів з постачання товарів оборонного призначення для потреб Збройних Сил України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 №1275, що зумовлює чималий обсяг виробництва. Лист Управління Державної казначейської служби України у Пустомитівському районі Львівської області від 12.12.2024 №02-30-08/1031 встановлює обмеження строку прийому платіжних інструкцій за 2024 рік до 27.12.2024, що становить об`єктивну обставину з боку замовника.
Сукупність зазначених документів, оцінена за правилами ст.90 КАС України, свідчить про наявність документального підтвердження об`єктивних обставин у розумінні підп.4 п.19 Особливостей №1178: з одного боку, обставин з боку постачальника (неможливість своєчасної поставки товару внаслідок воєнних подій та затримки постачання комплектуючих з-за кордону); з іншого боку, обставин з боку замовника (об`єктивне обмеження строку здійснення розрахунків через закінчення бюджетного року).
Суд відхиляє посилання відповідача на те, що лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є сертифікатом про форс-мажорні обставини у розумінні ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та не може засвідчувати форс-мажор для конкретного суб`єкта господарювання у конкретному зобов`язанні. Дійсно, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 13.09.2023 у справі №910/7679/22 Верховний Суд зазначив, що лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації; кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Однак Верховний Суд звернув увагу, що навіть за відсутності сертифіката ТПП, отриманого в передбаченому законом порядку, сторона не позбавлена можливості доводити наявність форс-мажорних обставин іншими доказами, якщо інше не встановлено законом чи договором.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №922/2394/21, від 10.03.2023 у справі №922/1093/22, від 07.06.2023 у справі №906/540/22. Зазначена практика Верховного Суду не виключає, а навпаки – допускає доведення об`єктивних обставин іншими належними та допустимими доказами, в тому числі листами контрагента з обґрунтуванням обставин, що унеможливили належне виконання зобов`язань.
Більше того, суд звертає увагу, що підп.4 п.19 Особливостей №1178 не вимагає саме сертифіката ТПП України для підтвердження обставин, що спричинили продовження строків. Зазначена норма передбачає документальне підтвердження об`єктивних обставин будь-якими належними доказами, у тому числі листами контрагентів, державних органів, документами, що підтверджують затримку фінансування. У спірних правовідносинах сукупність наданих замовнику документів (лист постачальника з обґрунтуванням, лист казначейського органу про обмеження строків розрахунків) у достатній мірі підтверджує об`єктивний характер обставин, що спричинили продовження строків.
Аналогічний підхід до правозастосування при вирішенні близьких за змістом правовідносин застосовано Верховним Судом у постанові від 13.09.2023 у справі №910/7679/22, де Верховний Суд зазначив, що сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини, має право доводити наявність таких обставин не лише сертифікатом ТПП, а й іншими належними доказами; при цьому суд оцінює обставини на підставі сукупності наявних у справі доказів.
Доводи відповідача про те, що військова агресія російської федерації виникла задовго до укладення договору, а постачальник, гарантуючи поставку, був усвідомлений про такі обставини, не спростовують висновків суду. Об`єктивний характер обставин, що спричинили продовження строків, у даному випадку зумовлений сукупністю чинників, які стали відомі чи проявились саме у грудні 2024 року (затримки поставок комплектуючих з-за кордону від конкретного постачальника, виконання прямих контрактів з ЗСУ, обмеження строку розрахунків казначейством). Самі ж по собі обставини воєнного стану та військової агресії становлять об`єктивне середовище, у якому виник договір та укладалась додаткова угода, та визначають загальний контекст об`єктивних обмежень для його виконання.
Окремо суд звертає увагу, що додатковою угодою №1 не змінено ні ціну договору, ні обсяг поставки, ні інші істотні умови договору, окрім строку поставки та строку дії договору; це повністю узгоджується з умовою підп.4 п.19 Особливостей №1178 про те, що такі зміни не повинні призводити до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що порушення підп.4 п.19 та п.3 Особливостей №1178 замовником не допущено.
Щодо правомірності зобов`язальної частини Висновку.
Окремо суд оцінює правомірність та достатність зобов`язальної частини оскаржуваного Висновку. Відповідач у Висновку зобов`язав замовника здійснити заходи (зокрема, шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення, проведення роз`яснювальної роботи, економічних навчань, тощо) щодо недопущення в подальшому порушення вимог Закону №922-VIII та Особливостей №1178.
Аналіз ч.7 ст.8 Закону №922-VIII у системному зв`язку з п.3 розділу III Порядку №552 свідчить, що зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель має бути конкретним, чітким, виконуваним та таким, що чітко окреслює спосіб усунення порушення. Висновок як індивідуально-правовий акт, що породжує для замовника обов`язки, повинен відповідати критеріям визначеності, чіткості та пропорційності, встановленим ч.2 ст.2 КАС України.
Як вбачається з тексту Висновку, відповідач сформулював зобов`язання у загальній формі – «здійснити заходи (зокрема, шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення, проведення роз`яснювальної роботи, економічних навчань, тощо) щодо недопущення в подальшому порушення вимог», без конкретизації того, які саме заходи повинен вжити замовник, у якому обсязі, у які строки, із яким очікуваним результатом. Слова «зокрема» та «тощо» свідчать про невичерпність переліку можливих заходів, що ставить замовника у стан правової невизначеності щодо обсягу обов`язків, які він має виконати, та не дає можливості об`єктивно перевірити належність його виконання, що суперечить ч.2 ст.2 КАС України.
Така позиція суду повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі №160/9513/18, відповідно до якої зміст спірного висновку, який є індивідуально-правовим актом та породжує права і обов`язки для позивача, у частині зобов`язань замовника не відповідає критеріям, установленим ч.2 ст.2 КАС України; зазначивши у висновку про необхідність «усунути порушення законодавства в сфері публічних закупівель», відповідач не конкретизував, яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №640/467/19, від 11.06.2020 у справі №160/6502/19, від 02.04.2020 у справі №400/2165/19, від 30.06.2020 у справі №320/733/19, від 21.01.2021 у справі №120/1297/20-а, від 22.04.2021 у справі №160/3008/19, від 30.11.2021 у справі №160/8403/19, від 05.05.2022 у справі №160/14997/20, від 26.10.2022 у справі №420/693/21. Верховний Суд послідовно вказує, що зобов`язальний характер висновку щодо усунення порушення повинен реалізовуватись через імперативний обов`язковий спосіб такого усунення; орган державного фінансового контролю не може обмежуватись загальним вказівкою на «вжиття заходів», без конкретизації, яких саме.
Суд відхиляє посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №420/11945/21 та від 01.02.2024 у справі №160/18391/22, у яких висловлено правову позицію щодо превентивного характеру вимог про вжиття заходів щодо недопущення порушень у подальшому, оскільки правовий висновок у цих справах формувався у контексті інших фактичних обставин, де у поєднанні з превентивним заходом висновки органу державного фінансового контролю містили конкретні зобов`язання, що чітко визначали спосіб усунення порушень. Висновки ж Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №420/11945/21 та від 01.02.2024 у справі №160/18391/22, на які посилається відповідач, не є релевантними для обставин справи, що розглядається, адже такі висновки викладені за іншого правового врегулювання та обставин справи, а відтак не підлягають застосуванню.
У спірних правовідносинах оскаржуваний Висновок взагалі не містить конкретного, зрозумілого та виконуваного зобов`язання, яке кореспондує характеру та обсягу констатованих порушень.
Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 29.10.2021 у справі №160/9990/20, від 29.10.2021 у справі №520/258/20, від 02.06.2022 у справі №160/2951/20, від 17.08.2022 у справі №520/14902/2020, від 02.11.2022 у справі №120/14951/21-а, від 04.11.2022 у справі №620/6134/20, від 10.11.2022 у справі №200/10092/20-а, від 17.11.2022 у справі №620/6135/20, від 31.01.2023 у справі №260/2993/21, від 09.02.2023 у справі №520/6848/21, від 04.05.2023 у справі №640/17543/20, від 19.10.2023 у справі №420/25126/21, від 01.02.2024 у справі №640/18786/22, від 27.06.2024 у справі №620/11437/23, від 25.07.2024 у справі №380/10963/22, на які посилається відповідач, не є релевантними для обставин справи, що розглядається, адже такі висновки викладені за іншого правового врегулювання та обставин справи, а відтак не підлягають застосуванню. У жодній зі справ, на які посилається відповідач, не розглядалося питання, яке є визначальним у даній справі, – чи є орган місцевого самоврядування державним замовником у сфері оборони у розумінні Закону №808-IX, що впливає на застосування звільнення від оподаткування ПДВ за пп.4 п.32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Відтак, зобов`язальна частина Висновку не відповідає критеріям визначеності, чіткості та пропорційності.
Будь-яких інших обставин, які б вимагали детальної відповіді або спростування, сторонами у заявах по суті справи не зазначено та з матеріалів справи судом не встановлено.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з урахуванням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України обов`язку доведення правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд приходить висновку, що оскаржуваний Висновок Західного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-M-2025-02-05-000028 від 03.03.2025 за процедурою закупівлі UA-2024-11-20-002964-a прийнятий не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, непропорційно та не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.
З огляду на наведене позов підлягає задоволенню повністю.
Щодо судового збору, то ураховуючи, що суд ухвалює рішення на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, а також зважаючи на документальне підтвердження понесених позивачем витрат у вигляді судового збору на суму 2422,40 грн, наявні підстави для їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.2, 5, 22, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати висновок Західного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі від 03.03.2025 №UA-M-2025-02-05-000028 за процедурою закупівлі за ID UA-2024-11-20-002964-a.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного офісу Держаудитслужби (вул.Костюшка, 8, м.Львів, 79000, код ЄДРПОУ 40479801) на користь Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (вул.Січових Стрільців, буд.1, с.Сокільники, Львівський район, Львівська область, 81130, код ЄДРПОУ 04369682) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.