П О С Т А Н О В А
Іменем України
"21" травня 2026 р. Справа153/822/26 
Провадження3/153/327/26-п
Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого «ФОП ОСОБА_2 », ветеринарна аптека «Зоотовари», за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 03.05.2026 о 08 годині 20 хвилин, на околиці населеного пункту Франківка Могилів-Подільського району Вінницької області, за географічними координатами 48.240195 пн.ш. та 28.363054 сх.д. на напрямку Франківка (Україна) – Єгорень (РМ), в районі прикордонного знаку №0174, на відстані 100 метрів від лінії державного кордону України, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску в групі осіб, спільно із громадянином України ОСОБА_3 , вплав через річку Дністер, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України». 
ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка надсилалася на адресу його місця проживання. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 03.05.2026, в якій він вказав, що йому відомо про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області і у разі його не прибуття, просив справу розглянути без його участі.
15.05.2026 за вх.№3882 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій ОСОБА_1 зазначив про його бажання ознайомитися з матеріалами справи та доказами по справі, а також надати пояснення. Просив витребувати у прикордонного загону с.Пороги та відповідного відділу поліції інформацію про екіпаж, якому було передано його для доставлення, а також відеозаписи з нагрудних камер (боді-камер) цих працівників за період 3 травня 2026 року. Свою провину не визнає, оскільки на нього чинився тиск, а також щодо нього застосовувалося фізичне насильство. Його затримали прикордонники, передали поліції, яка застосувала кайданки, що є заходом примусу, але не склала протокол затримання, внаслідок чого, будь-які документи, підписані ним (в тому числі визнання провини), були підписані в стані незаконного обмеження волі та під тиском спецзасобів. Також його було доставлено поліцією безпосередньо до ТЦК та СП, що не передбачено жодною нормою КУпАП. Це доводить те, що метою поліції було не забезпечення розгляду справи про перетин кордону, а незаконне примусове передання його військовим.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про розгляд справи та в судове засідання не з`явився є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Водночас, клопотання ОСОБА_1 про витребування інформації щодо екіпажу поліції та відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції задоволенню не підлягає, скільки зазначені обставини не входять до предмета доказування у даній справі та не мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Згідно ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. 
Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. 
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.
Частина перша ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Частина друга ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №334280 від 03 травня 2026 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; акт ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст.268 КУпАП від 03.05.2026; рапорт начальника віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) старшого лейтенанта ОСОБА_4 ; схему виникнення обстановки в АДРЕСА_2 03.05.2026; копію протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03.05.2026; копію протоколу про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №334279 від 03.05.2026; копію письмових пояснень ОСОБА_5 ; копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я ОСОБА_6 , вважаю вину ОСОБА_1 доведеною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а його дії кваліфікую як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.
Доводи ОСОБА_1 викладені у заяві від 15.05.2026 щодо незаконності його затримання працівниками поліції, застосування до нього кайданок, відсутності протоколу затримання, доставлення до ТЦК та СП, а також інших порушень з боку працівників поліції, суд оцінює критично та вважає такими, що не спростовують наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, письмові пояснення щодо обставин спроби незаконного перетинання державного кордону України ОСОБА_1 надавав працівникам Державної прикордонної служби України під час складання адміністративних матеріалів, а не працівникам поліції. При цьому будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту застосування до нього фізичного насильства, психологічного тиску чи примушування до надання пояснень ОСОБА_1 суду не надав.
Суд також враховує, що предметом розгляду у даній справі є встановлення наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме спроби незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску, вчиненої групою осіб. Натомість обставини подальшого доставлення ОСОБА_1 працівниками поліції до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, можливого застосування до нього спеціальних засобів, оформлення чи неоформлення протоколу адміністративного затримання не стосуються безпосередньо події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та не впливають на оцінку наявних у справі доказів. 
Разом з тим, слід зазначити, що у разі незгоди із діями працівників поліції чи посадових осіб ТЦК та СП ОСОБА_1 не позбавлений права оскаржити такі дії у порядку, визначеному чинним законодавством України.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , враховую характер скоєного правопорушення та особу винного. 
Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.
Стаття 23 КУпАП визначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 захід адміністративного стягнення, який передбачений санкцією ч.2 ст.204-1 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень. 
Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто – 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.
Керуючись ст.ст.204-1, 221, 283, 284 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень. 
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець