РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 	справа № 580/13913/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Гайдаш В.А.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач-1), військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач-2) та військової частини НОМЕР_3 (далі – відповідач-3), в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за всі не використані за час проходження військової служби з 2019- 2021 дні щорічної основної відпустки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі не використані за час проходження військової служби з 2019-2021 дні щорічної основної відпустки, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 07.06.2024;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за всі не використані за час проходження військової служби з 2015 року - 2019 дні додаткової (як учаснику бойових дій) відпустки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі не використані за час проходження військової служби з 2015 року - 2019 дні додаткової (як учаснику бойових дій) відпустки, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 07.06.2024;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2018, 2020 - 2023 роки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2018, 2020 - 2023 роки, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 07.06.2024 року;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань 2016-2018, 2020-2024 роки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань 2016-2018, 2020-2024 роки, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 07.06.2024;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень 2016-2018, 2020-2023 роки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень 2016-2018, 2020-2023 роки, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 07.06.2024.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що з 01.02.2013 до 14.07.2016 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 , з 14.07.2016 до 20.08.2019 у Військовій частині НОМЕР_2 , з 20.08.2019 до 07.06.2024 у Військовій частині НОМЕР_1 , з 09.02.2024 до 07.06.2024 перебував у розпорядженні Командувача Сил логістики ЗСУ Військової частини НОМЕР_1 . Позивача 07.06.2024 звільнено з лав Збройних Сил України, проте відповідач не провів із позивачем остаточний розрахунок при звільненні, а саме не виплатив компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки 2019-2021 рік, компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з 2015 року - 2019 рік включно, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань 2016-2018, 2020-2024 роки, грошову допомогу на оздоровлення 2016-2018, 2020-2023 роки та грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень 2016-2018, 2020- 2023 роки. Таку бездіяльність відповідача вважає протиправною, тому звернувся до суду з адміністративним позовом.
Ухвалою від 22.12.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суддею Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В. А. одноособово, без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем — Військовою частиною НОМЕР_1 , подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі не використані за час проходження військової служби з 2015 року - 2019 дні додаткової (як учаснику бойових дій) відпустки, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 07.06.2024, з підстав наявності рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 у справі №580/10910/25, яке набрало законної сили та яким вирішено спір у цій частині позовних вимог, в задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити. Також зазначив, що щорічні основні відпустки за період 2019 - 2021 роки були використані позивачем, тому були відсутні підстави для виплати компенсації за зазначену відпустку. Виплата грошової допомоги для оздоровлення позивачу за 2020 - 2024 роки підтверджується витягами з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.01.2020 № 21 за 2020 рік, від 01.04.2021 № 67 за 2021 рік, від 13.05.2022 № 95 за 2022 рік, від 13.02.2023 № 34 за 2023 рік та від 26.01.2024 № 22 за 2024 рік. Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира та за відповідності військовослужбовця визначеним наказами про бюджетну політику МОУ за 2020 - 2022 роки та окремим дорученням Міністра оборони України у 2022 та 2023 роках умовам. Факт виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань позивачу за 2020 - 2021 роки підтверджується витягами з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2020 № 253 за 2020 рік та від 29.11.2021 № 264 за 2021 рік. Разом з тим, позивач не звертався до відповідача із відповідними рапортами у 2022 та 2023 роках, а матеріали справи не містять доказів, що останній протягом 2022 - 2023 років звертався до командира військової частини із відповідними рапортами, у якому зазначені вказані підстави. Матеріали справи також не місять доказів виникнення обумовлених підстав для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у позивача протягом 2022 - 2023 років. Відтак позивачу була виплачена матеріальної допомога за 2020 і 2021 рік та були відсутні підстави для її виплати у 2022 та 2023 роках. Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач скористався своїм правом, подав встановленим порядком рапорт та отримував компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень за 2020 - 2023 роки відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.03.2020 № 102 за 2020 рік, від 17.03.2021 № 44 за 2021 рік, від 15.02.2022 № 31 за 2022 рік та від 10.02.2023 №24 за 2023 рік. Відтак такі позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки виплати здійснювались позивачу відповідно до норм чинного законодавства. Щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивачу за 2016 - 2018 роки, компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за 2016 -2018 роки, виплати грошової допомоги для оздоровлення позивачу за 2016 — 2018 роки зазначає, що не є належним відповідачем, оскільки у цей період позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Крім того, заперечив щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу у заявленому представником позивача розмірі, позаяк є необгрунтованим та непропорційним до предмета спору у цій справі.
Відповідачем — Військовою частиною НОМЕР_2 , подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження у справі та зазначив, що в період з 14.07.2016 до 20.08.2019 позивачу військовою частиною НОМЕР_2 було нараховано та виплачено грошову допомогу для оздоровлення: за 2016 рік — 6636,75 грн; за 2017 рік — 6723,00 грн; за 2018 рік — 12395,63 грн; за 2019 рік — 17575,32 грн. Військовою частиною НОМЕР_2 виплачено позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у 2018 році в розмірі 9688,95 грн та у 2019 році в розмірі 17575,32 грн, а у 2016 та 2017 роках матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань позивачу не виплачувалась, оскільки з відповідними рапортами він не звертався. Зауважив, що законодавство не містить імперативного припису щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань саме в розмірі місячного грошового забезпечення. Позивачем рапорт щодо грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень був поданий у 2017 році. Військовою частиною НОМЕР_2 виплачено позивачу грошову компенсацію: за період з червня по грудень 2017 році — в розмірі 10500 грн; у 2018 році - в розмірі 18700 грн.; у 2019 році - в розмірі 5100 грн. Таким чином, позовні вимоги, період яких охоплює термін проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 не знайшли свого підтвердження.
Відповідачем — Військовою частиною НОМЕР_3 , подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження у справі та зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 перебуває з 1 січня 2024 року на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_3 , для здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення, військова частина НОМЕР_1 видає відповідний наказ, на підставі якого військова частина НОМЕР_3 здійснює підрахування та виплати. Військова частина НОМЕР_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.06.2024 №137 здійснила обчислення та виплату позивачу належних йому сум грошового забезпечення при звільненні відповідно до зазначеної інформації в наказі, що підтверджується довідкою про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 03.03.2026 року №960/169/фес. Таким чином, вважає, що позовні вимоги, період яких охоплює термін проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 щодо неправильно обрахування є необґрунтованим.
Ухвалою від 20.02.2026 суд витребував у військової частини НОМЕР_1 довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за весь період проходження військової служби (із зазначенням конкретних дат), з наведенням помісячної деталізації всіх нарахованих та виплачених видів грошового забезпечення, включаючи основні, додаткові види грошового забезпечення та премії, а також із обов`язковим зазначенням сум нарахованої та виплаченої додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та зупинив провадження у справі до подання відповідачем витребуваних судом доказів.
Ухвалою від 16.03.2026 провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 16.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду в частині позовних вимог, а саме:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за всі не використані за час проходження військової служби з 2015 року - 2019 дні додаткової (як учаснику бойових дій) відпустки;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі не використані за час проходження військової служби з 2015 року - 2019 дні додаткової (як учаснику бойових дій) відпустки, виходячи з його грошового забезпечення зарахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 07.06.2024.
Ухвалою суду від 16.03.2026 залучено до участі у справі в якості співвідповідачів - військову частину НОМЕР_2 та військову частину НОМЕР_3 . Розгляд справи розпочато спочатку.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.
Позивач, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим 07.04.2015.
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.09.2025 №987 ОСОБА_1 проходив військову службу зокрема з 14.07.2016 до 20.08.2019 - у Військовій частині НОМЕР_2 , з 20.08.2019 до 07.06.2024 - у Військовій частині НОМЕР_1 , з 09.02.2024 до 07.06.2024 перебував у розпорядженні Командувача Сил логістики ЗСУ Військової частини НОМЕР_1 , 07.06.2024 звільнений з лав Збройних Сил України.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 26.08.2016 №213 ОСОБА_1 з 26.08.2016 виключено зі списків особового складу військової частини, вважати таким, що посаду здав і направлено для подальшого проходження військової служби. Щорічна чергова відпустка за 2016 рік не використана. Відповідно Наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 грошова допомога на оздоровлення за 2016 рік не отримана. Відповідно Наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань за 2016 рік не виплачена. Відповідно наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років по “26” серпня 2016 року в повному розмірі. Відповідно наказу Міністра оборони України від 27 січня 2016 року №44 (зі змінами та доповненнями) виплатити премію у розмірі 450% по “26” серпня 2016 року в повному розмірі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 виплатити грошову винагороду у розмірі 60% по “26” серпня 2016 року в повному розмірі.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.11.2016 №243 капітану ОСОБА_1 , офіцеру відділення організації матеріально — технічного забезпечення (S4) штабу навчального центру підготовки підрозділів виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2016 рік, згідно наказу Міністра оборони України № 260 від 11 червня 2008 року у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.04.2017 №82 капітану ОСОБА_1 , офіцеру відділення організації матеріально — технічного забезпечення (S4) штабу навчального центру підготовки підрозділів виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2021 рік, згідно наказу Міністра оборони України № 260 від 11 червня 2008 року у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.04.2018 №80 майору ОСОБА_1 , начальнику відділення підготовки (танкових підрозділів) відділу підготовки навчального центру підготовки підрозділів виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2018 рік, згідно наказу Міністра оборони України № 260 від 11 червня 2008 року у розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно довідок військової частини НОМЕР_2 про нарахування та утримання грошового забезпечення ОСОБА_1 нараховано та виплачено:
- матеріальну допомогу на оздоровлення у 2016 році в сумі 6636,75 грн, у 2017 році в сумі 6723,00 грн, у 2018 році в сумі 12395,63 грн та у 2019 році у сумі 16208,40 грн;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у 2018 році в сумі 9688,95 грн, у 2019 році в сумі 17575,32 грн;
- піднайомну допомогу при переїзді за період з червня по грудень 2017 році — в розмірі 10500 грн; у 2018 році - в розмірі 18700 грн.; у 2019 році - в розмірі 5100 грн.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.09.2019 №185 ОСОБА_1 20.09.2019 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Щорічна основна відпустка за 2019 рік використана тривалістю 17 діб (з урахуванням 1 святкової доби та 1 доби на дорогу) з "24" червня по "10" липня 2019 року. Грошову допомогу на оздоровлення за 2019 рік отримав. Матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2019 рік, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 отримав. Підйомну допомогу згідно наказу Міністра Оборони України № 45 від "05" лютого 2018 року отримав.
Відповідно до архівної довідки Галузевого архіву Міністерства оборони України від 09.10.2025 №09102025/1 в наказі командира військової частини НОМЕР_7 (по стройовій частині), АДРЕСА_1 , від 27 листопада 2019 року № 269, значиться: « 3. Вважати такими, що вибули: 3.4. У частину щорічної основної відпустки за 2019 рік: Майора ОСОБА_2 , старшого офіцера відділу експлуатації та технічної підготовки управління організаційно-планового та експлуатації ІНФОРМАЦІЯ_2 , до АДРЕСА_2 , терміном 25 (двадцять п`ять) календарних днів з 28 листопада по 22 грудня 2019 року...».
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.01.2020 №21 ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у щорічну відпустку на 20 діб у першу частину щорічної основної відпустки за 2020 рік з 03 до 22 лютого 2020 року (з врахуванням двох днів на дорогу). Виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до підпункту 3 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 (із змінами) “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2020 №119 ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у щорічну відпустку з 22 червня до 13 липня 2020 року (з врахуванням святкових днів, 1 (одного) дня на дорогу). Виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до підпункту 3 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 (із змінами) “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2020 №253 відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (зі змінами), наказу Міністерства оборони України від 26 червня 2020 року № 236, виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у розмірі одного окладу за їх військовим званням: майору ОСОБА_3 , офіцеру відділу експлуатації бронемашин управління організації і відновлення військової техніки Центрального бронетанкового управління Озброєння військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2021 №67 ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у щорічну основну відпустку на 25 діб у першу частину щорічної основної відпустки за 2021 рік з 06 квітня до 01 травня 2021 року (з врахуванням 1 доби на дорогу). Виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до підпункту 3 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 (із змінами) “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 . Виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 № 260 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 (зі змінами).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.07.2021 №156 ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у щорічну основну відпустку на 15 календарних діб у другу частину щорічної основної відпустки за 2021 рік з 09 до 25 серпня 2021 року (з врахуванням 1 доби на дорогу).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.11.2021 №264 відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (зі змінами), наказу Міністерства оборони України від 12 березня 2021 року № 59 (зі змінами), виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі одного окладу за їх військовим званням: майору ОСОБА_3 , офіцеру відділу ремонту управління організації відновлення озброєння Центрального управління забезпечення наземними системами озброєння Озброєння військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.05.2022 №95 виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (зі змінами): підполковнику ОСОБА_3 , старшому офіцеру відділу експлуатації бронемашин управління організації відновлення озброєння Центрального управління забезпечення наземними системами озброєння Озброєння військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.02.2023 №34 виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (зі змінами): підполковнику ОСОБА_3 , старшому офіцеру відділу експлуатації бронемашин управління організації відновлення озброєння Центрального управління забезпечення наземними системами озброєння Озброєння військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.04.2023 №78 ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у щорічну основну відпустку за 2023 рік на 10 календарних діб у частину щорічної основної відпустки за 2023 рік з 11 до 22 квітня 2023 року (з врахуванням 1 доби на дорогу).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.01.2024 №22 виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (зі змінами): підполковнику ОСОБА_3 , старшому офіцеру відділу експлуатації бронемашин управління організації відновлення озброєння Центрального управління забезпечення наземними системами озброєння Озброєння військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.02.2024 №39 відповідно до підпункту 1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, підполковника ОСОБА_4 , старшого офіцера відділу експлуатації бронемашин управління організації відновлення озброєння Центрального управління забезпечення наземними системами озброєння Озброєння військової частини НОМЕР_1 , звільнено з займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 25.01.2024. На час перебування у розпорядженні, залишити на усіх видах забезпечення та у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , із виконанням обов`язків військової служби в межах, визначених командиром військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.06.2024 № 137 ОСОБА_1 з 07.06.2024 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Щорічну основну відпустку за 2022 рік не використав. Щорічну основну відпустку за 2021 рік використав частково терміном 10 діб. Щорічну основну відпустку за 2024 рік не використав, грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік отримав. Відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей’’ (зі змінами) виплатити грошову компенсацію за 45 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 35 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік та за 45 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік. Відповідно до пункту 12 частини першої статті 12 Закону Україні “Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту”, виплатити грошову компенсацію (строком 14 календарних днів на рік) за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки за 70 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпеченій військовослужбовцям Збройних Слід України та деяким іншим особам, затверджена наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (зі змінам) та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (зі змінами) рішення Міністра оборони України № 183/уд від 10 січня 2024 року, не отримав. Виплатити одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України під 17 липня 1992 року №393 та до підпункту 1 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зі змінами) у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вис луп 10 календарних років і більше, за 13 років у календарному обчисленні.
Згідно витягів з наказів командувача Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) від 16.03.2020 №102, від 17.03.2021 №44, від 15.02.2022 №31 та від 10.02.2023 №24 позивачу з 22.01.2020 до 31.12.2020, з 01.01.2021 до 31.12.2021, з 01.01.2022 до 31.12.2022 та з 01.01.2023 до 31.12.2023 виплачувалась грошова компенсація за піднайом (найом) житлових приміщень в розмірі 3800,00 на місяць.
Вважаючи, що відповідач протиправно при звільненні не виплатив компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2019-2021 рік, компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій з 2015 року - 2019 рік включно, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2018, 2020-2024 роки, грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2018, 2020-2023 роки та грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень за 2016-2018, 2020-2023 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням ухвали суду від 16.03.2026 про залишення частини позовних вимог без розгляду, суд враховує таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті позивачу грошової компенсації за всі не використані за час проходження військової служби з 2019- 2021 дні щорічної основної відпустки, суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі – Закон №2011-XII) (тут і далі у редакції станом на час звільнення позивача зі служби).
Статтею 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
За змістом частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Відповідно до статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.
Згідно із частиною 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 (далі – Порядок №260) (тут і далі у редакції станом на час звільнення позивача зі служби).
Згідно із пунктом 3 розділу ХХХІ Порядку №260 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Судом із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 використав щорічну основну відпустку за 2019 рік, а саме 17 діб (з урахуванням 1 святкової доби та 1 доби на дорогу) з « 24» червня до « 10» липня 2019 року (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.09.2019 №185) та 25 (двадцять п`ять) календарних днів з 28 листопада до 22 грудня 2019 року (архівна довідка Галузевого архіву Міністерства оборони України від 09.10.2025 №09102025/1).
Щорічна відпустка за 2020 рік використана позивачем 20 діб з 03 до 22 лютого 2020 року (з врахуванням двох днів на дорогу) (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.01.2020 №21) та з 22 червня до 13 липня 2020 року (з врахуванням святкових днів, 1 (одного) дня на дорогу) (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2020 №119).
Щорічна відпустка за 2021 рік використана позивачем 25 діб з 06 квітня до 01 травня 2021 року (з врахуванням 1 доби на дорогу) (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2021 №67) та 15 календарних діб з 09 до 25 серпня 2021 року (з врахуванням 1 доби на дорогу) (витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.07.2021 №156).
При цьому суд враховує, що тривалість (кількість днів) щорічних основних відпусток не є спірною.
Таким чином матеріалами справи підтверджено, що позивач використав щорічні основні відпустки за 2019, 2020 та 2021 рік, тому суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що на момент звільнення позивача з військової служби в останнього були відсутні підстави для нарахування компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2019, 2020 та 2021 роки, як наслідок позовні вимоги у зазначеній частині задоволенню не підлягають як необгрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2018, 2020 - 2023 роки.
Відповідно до пунктів 1-3 розділу XXIII Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.
Згідно із пунктом 6 XXIII Порядку №260 розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день підписання наказу про надання допомоги для оздоровлення звільнені від посад, усунені або відсторонені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання повноважень на посаді, до місячного грошового забезпечення включаються посадовий оклад за відповідним тарифним розрядом, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними штатними посадами.
Судом встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2021 №67 ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до підпункту 3 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 (із змінами) «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 та грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 № 260 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (зі змінами).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.05.2022 №95 позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.02.2023 №34 позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.
Крім того, згідно довідок військової частини НОМЕР_2 про нарахування та утримання грошового забезпечення ОСОБА_1 нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у 2016 році в сумі 6636,75 грн, у 2017 році в сумі 6723,00 грн, у 2018 році в сумі 12395,63 грн та у 2019 році в сумі 16208,40 грн.
Отже, наявними в справі доказами підтверджується, що позивачу була нарахована і виплачена грошова допомога на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки.
Тому суд доходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог у цій частині та відповідно відсутність підстав для їх задоволення.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань 2016-2018, 2020-2024 роки.
До набуття чинності Порядком №260, правила виплати грошового забезпечення військовослужбовцям визначалися Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (затверджена наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 №260, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.07.2008р. за №638/15329; далі — Інструкція №260).
Так, відповідно до пункту 33.1 розділу XXXIII Інструкції №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
За правилом пункту 33.2 розділу XXXIII Інструкції №260 матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби.
Згідно із пунктом 33.3 розділу XXXIII Інструкції №260 розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Відповідно до пункту 1 розділу XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 7 розділу XXIV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
При цьому, за правилами п. 9 розд. XXIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Отже, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є правом, а не обов`язком керівника, та рішення про її надання приймається на підставі поданого військовослужбовцем відповідного рапорту за місцем військової служби.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачу було здійснено нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018, 2019, 2020 та 2021 рік.
Військова частина НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у відзивах на позовні заяви повідомила, що із рапортами про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2016, 2017, 2022 та 2023 роках позивач не звертався.
Доказів звернення із відповідними заявами/рапортами до командирів Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016, 2017, 2022, 2023, а також 2024 роки позивачем також не надано.
За встановлених обставин, суд не вбачає з боку відповідачів протиправної бездіяльності щодо непроведення нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2018, 2020-2024 роки за відсутності відповідного рапорту позивача.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень 2016-2018, 2020-2023 роки.
Відповідно до статті 12 Закону №2011-XII військовослужбовці (крім військовослужбовців базової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються безоплатно службовим житлом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності службового житла військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, що відповідають встановленим законодавством вимогам, а військовослужбовці, які перебувають у шлюбі, та військовослужбовці офіцерського складу - у гуртожитках.
У разі відсутності можливості для розміщення військовослужбовців, у тому числі курсантів вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які перебувають у шлюбі, у спеціально пристосованих казармах та гуртожитках, а також у разі відсутності службового житла військова частина (заклад, підрозділ, орган, з`єднання, установа) зобов`язана за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за найм (оренду) житла в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 № 380 (далі — Інструкція № 380, у редакції до 25.04.2025) військовослужбовці та члени їх сімей (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали службове житло за попереднім місцем служби) забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що мають відповідати вимогам житлового законодавства. У разі відсутності службових житлових приміщень військовослужбовці та члени їх сімей розміщуються у гуртожитках, сімейних гуртожитках, а неодружені військовослужбовці - у спеціально пристосованих казармах (далі - службова жила площа) або військова частина орендує їм житло чи за їх бажанням виплачується грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення в порядку, визначеному законодавством.
Абзацом пункту 5 Розділу V Інструкції № 380 встановлено, що компенсація за піднайом виплачується за місцем проходження військової служби (навчання) відповідно до Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 (далі - Порядок виплати грошової компенсації).
У відповідності до пункту 6 Розділу V Інструкції № 380 конкретний розмір компенсації за піднайом щороку визначається з огляду на наявний фінансовий ресурс, передбачений в кошторисі Міноборони для цієї виплати на відповідний бюджетний період.
Згідно пункту 7 Розділу V Інструкції № 380 для отримання компенсації за піднайом військовослужбовець подає рапорт командиру військової частини. Разом з рапортом військовослужбовець подає документи згідно з переліком, встановленим Порядком виплати грошової компенсації, довідку про склад сім`ї та довідку про перевірку житлових умов.
У відповідності до пункту 9 Розділу V Інструкції № 380 виплата компенсації за піднайом військовослужбовцям та припинення такої виплати здійснюється на підставі наказу командира військової частини. Компенсація за піднайом виплачується з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту.
Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень (далі - Порядок № 450).
Відповідно до п. 2 Порядку 450 особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: у м. Києві - двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.
Згідно із пунктом 3 Порядку 450 виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони, МВС, Службі безпеки, розвідувальним органам, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку та Держспецтрансслужбі, Управлінню державної охорони, а також МОН, ДКА на відповідний рік.
Пунктом 4 Порядку 450 передбачено, що грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця (незалежно від тривалості розгляду такого рапорту, перевірки інформації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї на праві власності, перевірки житлових умов): особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини (підрозділу, органу, закладу, установи).
Згідно довідок військової частини НОМЕР_2 про нарахування та утримання грошового забезпечення ОСОБА_1 нараховано та виплачено піднайомну допомогу при переїзді за період з червня по грудень 2017 році — в розмірі 10500 грн; у 2018 році - в розмірі 18700 грн.; у 2019 році - в розмірі 5100 грн.
Крім того, згідно витягів з наказів командувача Сил логістики Збройних Сил України (з основної діяльності) від 16.03.2020 №102, від 17.03.2021 №44, від 15.02.2022 №31 та від 10.02.2023 №24 позивачу з 22.01.2020 до 31.12.2020, з 01.01.2021 до 31.12.2021, з 01.01.2022 до 31.12.2022 та з 01.01.2023 до 31.12.2023 виплачувалась грошова компенсація за піднайом (найом) житлових приміщень в розмірі 3800,00 на місяць.
Таким чином, грошова компенсація за піднайом (найом) житлових приміщень виплачувалась позивачу під час проходження ним військової служби, а тому, на переконання суду, бездіяльність відповідачів щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за 2016-2018, 2020-2023 роки відсутня, а позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення.
Також надаючи оцінку частині позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за всі не використані за час проходження військової служби з 2019-2021 дні щорічної основної відпустки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2018, 2020-2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2018, 2020-2024 роки, грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за 2016-2018, 2020-2023 роки, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 07.06.2024, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не отримував у 2024 році щомісячну додаткову грошову винагороду. Зазначене підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 03.03.2026 №960/169/ФЕС.
Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ