УХВАЛА
25 червня 2026 року
м. Київ
справа № 183/3572/25
провадження № 61-8202ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката 
Гусакової Оксани Борисівни, на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Перещепинської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Перещепинської міської ради, в якому просив суд встановлення такого графіку спілкування з дитиною:
- два рази на тиждень через засоби відеозв?язку у середу та п`ятницю з 18:00 год до 19:00 год, без втручання матері;
- два та більше разів на рік привезення дитини на територію України в області, які не визнані територіями, на яких ведуться бойові дії, для проведення відпустки з сином;
- після закінчення воєнного стану надання можливості проводити половину літніх та зимових канікул разом з батьком, без втручання матері;
- визначення, що у парні роки день народження дитини святкується з матір`ю, 
а у непарні з батьком, без втручання матері;
- зобов`язання ОСОБА_1 розблокувати ОСОБА_2 у всіх месенджерах для можливості зв`язку із сином та отримання інформації про його життя;
- зобов`язання ОСОБА_1 щомісяця надавати ОСОБА_2 звіт про використання аліментів, включаючи основні статті витрат.
Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 15 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Встановлено порядок спілкування і участі у вихованні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити спілкування сина ОСОБА_3 на зв`язку з ОСОБА_2 для телефонних та/або відеодзвінків через Інтернет кожну середу та п`ятницю з 18:00 год до 19:00 год за київським часом за участі, або без такої бабусі дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язано ОСОБА_1 надавати можливість проводити ОСОБА_2 відпустку з сином ОСОБА_3 протягом літніх канікул тривалістю не менше трьох тижнів на території України у районах, які не визнані територіями, на яких ведуться бойові дії та тимчасово окупованими, за умови погодження з 
ОСОБА_1 місця перебування дитини на території України, строків та періодів такої відпустки, та оплати ОСОБА_2 витрат на перевезення дитини з місця постійного перебування до України та у зворотному напрямку у супроводі близьких родичів дитини, у тому числі й бабусі дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язано ОСОБА_1 невідкладно повідомляти ОСОБА_2 за допомогою засобів зв`язку (месенджерів, електронної пошти, електронним повідомленням, телефоном) інформацію про зміни у житті дитини ОСОБА_3 (досягнення 
у навчанні, житті та спорті, знакові події, зміну місця проживання, місця навчання, стану здоров`я, номеру телефону, адреси електронної пошти, адрес сторінок 
у соціальних мережах, адрес у месенджерах або інших можливих засобах зв`язку).
У решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 403,73 грн. 
05 червня 2026 року представник ОСОБА_1  - адвокат Гусакова О. Б., вперше звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року у вказаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 червня 2026 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Гусакової О. Б., на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 15 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року повернуто заявникові з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України(провадження № 61-7623ск26).
18 червня 2026 року представник ОСОБА_1  - адвокат Гусакова О. Б., шляхом формування документа у підсистемі «Електронний суд» повторно звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати. 
1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки, постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року (повний текст складено 07 травня 2026 року) отримано 09 травня 2026 року, на підтвердження надає відповідні докази. Зазначає, що із первісно поданою касаційною скаргою звернулася до суду у межах процесуального строку, проте ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2026 року касаційну скаргу було повернуто заявникові. Вказану ухвалу Верховного Суду отримала 18 червня 2026 року 
у підсистемі «Електронний суд». Дізнавшись про повернення касаційної скарги, негайно усунула недоліки та повторно звернулася із касаційною скаргою.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи наведені заявником обставини, а також надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено 
з поважних причин, а тому його слід поновити.
2. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду 
та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору передбаченим Законом України «Про судовий збір».
До касаційної скарги додано платіжну інструкцію № 5527-6ВВК-КС62-2Е5К 
від 05 червня 2026 року про сплату судового збору у розмірі 645,97 грн, яке не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки згідно 
з довідкою про наявність платіжного доручення вказане платіжне доручення вже приєднано до розглядів (касаційного провадження № 61-7623ск26). Такий судовий збір підлягає поверненню відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні 
до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн).
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Заявником оскаржуються судові рішення за результатами перегляду одної позовної вимоги немайнового характеру, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті у розмірі 1 937,92 грн 
(3 028,00 х 0,4 х 200% х 0,8).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
Платіжна інструкція (квитанція) має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. (частина друга статті 40 Закону України «Про платіжні послуги»).
Таким чином, необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, ПІБ, номер справи, 
у межах якої подається відповідна скарга, та судове рішення, що оскаржується.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
3. Подана касаційна скарга також не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду 
на те, що зміст касаційної скарги у повній мірі не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення (ухвала), що оскаржується; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); клопотання особи, яка подає скаргу; перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
Відтак, заявником у змісті касаційної скарги не зазначено всіх учасників справи та їх реквізитів, зокрема не зазначено третю особу - службу у справах дітей Перещепинської міської ради. Також, у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником, у змісті касаційної скарги не зазначено обов`язкові реквізити зазначеного учасника справи.
4. Подана касаційна скарга, окрім вказаного вище, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження також з огляду на наступне.
Заявником у прохальній частині касаційної скарги порушується питання про скасування рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року, водночас, заявником не вказано які саме дії має вчинити Верховний Суд за наслідками перегляду таких судових рішень. 
Таким чином сформульована прохальна частина касаційної скарги не в повній мірі відповідає повноваженням суду касаційної інстанції.
Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 
2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
Таким чином, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу у частині зазначення всіх учасників справи, їх реквізитів та уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених змістом 
статті 409 ЦПК України і надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом 
з її копіями та доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи. 
У разі подання уточненої касаційної скарги шляхом формування документа 
у підсистемі «Електронний суд» заявникові також необхідно надати суду докази надсилання уточненої касаційної скарги на адреси інших учасників справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката 
Гусакової Оксани Борисівни, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити представнику  ОСОБА_1 - адвокату 
Гусаковій Оксані Борисівні, строк на касаційне оскарження рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката 
Гусакової Оксани Борисівни, на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 травня 2026 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник