ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3839/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу
за позовом Приватно-орендної агрофірми “Україна”, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Велика Каратуль
до Державного сільськогосподарського підприємства “Головний селекційний центр України”, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький
про стягнення 1329369,46 грн.

Секретар судового засідання Самусь В.С.

за участю представників:
від позивача: Пархомчук Р.І. (ордер серії ВО № 1120723 від 10.02.2026 р.);
від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватно-орендна агрофірма “Україна” звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Державного сільськогосподарського підприємства “Головний селекційний центр України” про стягнення 1329369,46 грн., з яких 1031583,04 грн. інфляційного збільшення та 297786,42 грн. 3 % річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань, які виникли на підставі судових рішень господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 від 07.06.2018 р. та у справі № 911/970/19 від 09.09.2019 р., за якими з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача нараховані за період з 13.11.2024 р. по 15.12.2025 р. 1031583,04 грн. інфляційного збільшення та 297786,42 грн. 3 % річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.
Ухвалою господарського суду Київської області від 16.01.2026 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 17.02.2026 р.; встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом 15 днів з дня отримання ним даної ухвали.
Ухвалою господарського суду Київської області від 17.02.2026 р. відкладено підготовче засідання на 10.03.2026 р.
Ухвалою господарського суду Київської області від 10.03.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.04.2026 р.
Представник позивача у підготовчих засіданнях та судовому засіданні позовні вимоги підтримав. 
Представник відповідача у жодне підготовче та судове засідання не з`явився. Відповідач про причини неявки представника у підготовчі засідання та судове засідання суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчих та судового засідань повідомлений належним чином відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів.
Відповідач не скористався правом, наданим статтею 165 ГПК України, та відзив до суду не надіслав. 
Відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 07.06.2018 р. у справі № 911/174/17 за позовом Приватно-орендної агрофірми „Україна” до Державного сільськогосподарського підприємства „Головний селекційний центр України” про стягнення 2044795,27 грн, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 р. та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 р., позов Приватно-орендної агрофірми «Україна» задоволено повністю, стягнуто з Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» на користь Приватно-орендної агрофірми «Україна» 9018010,08 грн відшкодування вартості наданих послуг та виконаних робіт, 135270,15 грн судових витрат зі сплати судового збору.
На виконання рішення господарського суду Київської області від 07.06.2018 р. у справі № 911/174/17, яке набрало законної сили 10.10.2019 р. відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду, господарським судом Київської області видано наказ від 08.11.2019 р.
Рішенням господарського суду Київської області від 09.09.2019 р. у справі № 911/970/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 р. стягнуто з Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» на користь Приватно-орендної агрофірми «Україна» 74650,94 грн безпідставно одержаних грошових коштів, 27389,38 грн інфляційних втрат, 6714,11 грн 3% річних, 7811,20 грн витрат на професійну правничу допомогу, 88,85 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи та 1875,66 грн судового збору.
На виконання рішення господарського суду Київської області від 09.09.2019 р. у справі № 911/970/19, яке набрало законної сили 11.02.2020 р. відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду, господарським судом Київської області видано наказ від 17.02.2020 р.
Враховуючи невиконання відповідачем рішень господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 та у справі № 911/970/19, за якими з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти, позивач на підставі ст. 625 ЦК України за час прострочення виконання грошових зобов`язань нарахував суми інфляційних втрат та 3 % річних.
Приватно-орендна агрофірма «Україна» звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» про стягнення 7494177,82 грн., з яких 6102349,42 грн. інфляційні втрати, 1391828,40 грн. 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на прострочення відповідачем грошових зобов`язань, які виникли з судових рішень Господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 та у справі № 911/970/19, за якими з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти, на які позивач за час їх прострочення нарахував заявлені до стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних. 
Рішенням господарського суду Київської області від 01.04.2025 р. у справі № 911/3127/24 стягнуто з Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» на користь Приватно-орендної агрофірми «Україна» 6102349,42 грн інфляційних втрат, 1391814,83 грн 3% річних, 112412,46 грн витрат по сплаті судового збору.
На виконання рішення господарського суду Київської області від 01.04.2025 р. у справі № 911/3127/24, яке набрало законної сили 01.05.2025 р., судом видано наказ від 15.05.2025 р.
З рішення господарського суду Київської області від 01.04.2025 р. у справі № 911/3127/24 вбачається, що: 
“Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати за період прострочення грошових зобов`язань, які виникли з судового рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 з 10.10.2019 по 30.01.2020 з простроченої суми 9153280,23 грн. складають 73253,41 грн.; за період прострочення з 31.01.2020 по 12.11.2024 з простроченої суми 8987719,23 грн. (враховуючи зарахування зустрічних однорідних вимог) складають 5950619,18 грн.; інфляційні втрати за період прострочення грошових зобов`язань, які виникли з судового рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/970/19 за період прострочення з 11.02.2020 по 12.11.2024 з простроченої суми 118530,14 грн. складають 78476,83 грн. Загальна сума нарахованих інфляційних втрат становить 6102349,42 грн.
Згідно розрахунку позивача 3% річних за період прострочення грошових зобов`язань, які виникли з судового рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 з 10.10.2019 по 30.01.2020 з простроченої суми 9153280,23 грн. складають 84950,99 грн.; за період прострочення з 31.01.2020 по 12.11.2024 з простроченої суми 8987719,23 грн. (враховуючи зарахування зустрічних однорідних вимог) складають 1289958,72 грн.; 3% річних за період прострочення грошових зобов`язань, які виникли з судового рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/970/19 з 11.02.2020 по 12.11.2024 з простроченої суми 118530,14 грн. складають 16905,12 грн. Загальна сума нарахованих 3% річних становить 1391814,83 грн.
Як вже зазначалось, вказаним рішенням господарського суду Київської області від 01.04.2025 р. у справі № 911/3127/24 позов Приватно-орендної агрофірми «Україна» про стягнення 6102349,42 грн інфляційних втрат, 1391814,83 грн 3% річних задоволено.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. 
Отже, обставини (факти), що є преюдиціальними відповідно до ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, не потребують доказування та є обов`язковими для господарського суду. Суд не вправі ставити під сумнів такі обставини (факти).
Встановлені судовим рішенням у справі № 911/3127/24 преюдиційні обставини відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню та є обов`язковими для суду при розгляді цієї справи. 
Рішенням господарського суду Київської області від 01.04.2025 р. у справі № 911/3127/24 встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань, які виникли з судових рішень господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 та у справі № 911/970/19, та встановлено, що зобов`язання відповідача зі сплати коштів у сумі 118530,14 грн та 8987719,23 грн станом на 12.11.2024 р. виконане не було.
Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 78249765 від 03.06.2025 р. державного виконавця Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Свириденко Я.В. відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/3127/24, виданого 15.05.2025 р. про стягнення з Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» на користь Приватно-орендної агрофірми “Україна” заборгованості у розмірі 7606576,71 грн.
Постановою про приєднання виконавчого провадження № 78249765 до зведеного виконавчого провадження державного виконавця Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хорошко Н.І. приєднано виконавче провадження № 78249765 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/3127/24, виданого 15.05.2025 р. про стягнення з Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» на користь Приватно-орендної агрофірми «Україна» заборгованості у розмірі 7606576,71 грн до зведеного виконавчого провадження № 70560735.
Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань, які виникли із судових рішень господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 та у справі № 911/970/19, щодо сплати позивачеві коштів у сумі 118530,14 грн та 8987719,23 грн, зокрема за період з 13.11.2024 р. по 15.12.2025 р.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, норми розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Такий правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у якій відступлено від правових висновків, зроблених Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); та від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, який полягав у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що норми статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.
Як вже зазначалось, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань, які виникли із судових рішень господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 та у справі № 911/970/19, щодо сплати позивачеві коштів у сумі 118530,14 грн та 8987719,23 грн, зокрема за період з 13.11.2024 р. по 15.12.2025 р.
Оскільки рішення господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 від 07.06.2018 р. та у справі № 911/970/19 від 09.09.2019 р., за якими з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти, відповідач не виконав суд дійшов висновку про наявність у позивача права на стягнення відповідно до статті 625 ЦК України трьох процентів річних та інфляційних втрат унаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду.
В цій справі договірні правовідносини сторін трансформувалися у зобов`язальні, пов`язані із стягненням грошових коштів на підставі рішення суду, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України (Постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31.07.2024р. у справі № 161/11703/22).
Враховуючи невиконання відповідачем грошових зобов`язань, які виникли з судових рішень господарського суду Київської області у справі № 911/174/17 та у справі № 911/970/19, за якими з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти, позивач на підставі ст. 625 ЦК України за час прострочення виконання грошових зобов`язань нарахував заявлені до стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення з 13.11.2024 р. до 15.12.2025 р.
Позивач просить стягнути з відповідача 297786,42 грн 3 % річних та 1031583,04 грн інфляційних втрат.
Як вже зазначалось згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач просить стягнути з відповідача 297786,42 грн 3 % річних (з яких 293910,33 грн за прострочення виконання рішення господарського суду Київської області від 07.06.2018 р. у справі № 911/174/17 та 3876,09 грн за прострочення виконання рішення господарського суду Київської області від 09.09.2019 р. у справі № 911/970/19), нарахованих на заборгованість відповідача за загальний період з 13.11.2024 р. по 15.12.2025 р.
Оскільки наданий позивачем розрахунок 3 % річних є арифметично правильним, то суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 297786,42 грн 3 % річних підлягає задоволенню.
Також, позивач просить стягнути з відповідача 1031583,04 грн інфляційних втрат (з яких 1018155,59 грн за прострочення виконання рішення господарського суду Київської області від 07.06.2018 р. у справі № 911/174/17 та 13427,45 грн за прострочення виконання рішення господарського суду Київської області від 09.09.2019 р. у справі № 911/970/19), нарахованих на заборгованість відповідача за загальний період з 13.11.2024 р. по 15.12.2025 р., хоча фактично здійснює нарахування за загальний період листопада 2024 року по листопад 2025 р.
Оскільки наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично правильним, то суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 1031583,04  грн інфляційних втрат підлягає задоволенню.
Отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.
Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Державного сільськогосподарського підприємства “Головний селекційний центр України” (08400, Київська обл., місто Переяслав-Хмельницький, вулиця Новокиївське шосе, будинок 1-А, код 00699945) на користь Приватно-орендної агрофірми “Україна” (08440, Київська обл., Бориспільський р-н, село Велика Каратуль, вул.Перемоги, будинок 2А, код 03756327) 297786,42 грн (двісті дев`яносто сім тисяч сімсот вісімдесят шість грн 42 коп) 3 % річних, 1031583,04 грн (один мільйон тридцять одна тисяча п`ятсот вісімдесят три грн 04 коп) інфляційних втрат та 19940,54 грн (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок грн 54 коп) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складено 19.06.2026 р.

Суддя О.О. Рябцева