Справа № 161/2806/26 
Провадження № 2-а/161/89/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого – судді Філюк Т.М.
з участю секретаря судового засідання Романюк М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6615054 від 04 лютого 2026 року, -

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, поданою через систему "електронний суд" до інспектора патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6615054 від 04 лютого 2026 року.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 04 лютого 2026 року щодо неї поліцейським винесено постанову серії ЕНА № 6615054 про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вказана постанова не відповідає фактичним обставинам справи, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказувала, що здійснила вимушену зупинку у
зв`язку з технічною несправністю, яка унеможливлювала подальший рух
автомобіля. З метою попередження інших учасників дорожнього руху нею було увімкнено аварійну світлову сигналізацію. Зупинка була короткочасною та здійснювалась за відсутності умов обмеженої оглядовості, дорожня обстановка була безпечною. Транспортний засіб був зупинений на відстані орієнтовно 10–15 метрів до посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів, що не унеможливлювало під`їзд громадського транспорту до місця посадки та не створювало перешкод для його руху чи посадки пасажирів. Інспектором поліції не було належним чином з`ясовано обставини події, не враховано факт вимушеної зупинки та не доведено, що мої дії створювали перешкоди для руху маршрутних транспортних засобів або загрозу безпеці дорожнього руху. А тому вважає, що її безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана ним постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
З урахуванням вищенаведеного просить постанову серії ЕНА № 6615054 від 04.02.2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП– скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неї - закрити.
Ухвалою від 03 березня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
18 березня 2026 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Вивчивши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору у даній справі.
Судом встановлено, що 04 лютого 2026 року поліцейським 3 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Ектовим Д.Ю.винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 04.02.2026 о 21:27 в м.Луцьку по вул. Львівській 196 здійснила зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушила п.15.9.е Правила дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.
До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію»).
Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. п. 1.1-1.5 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 15.9.е Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає — ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.
Приписами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Заперечуючи вчинення адміністративного правопорушення позивач вказувала, що здійснила вимушену зупинку у зв`язку з технічною несправністю, яка унеможливлювала подальший рух автомобіля.
Суд вважає неаргументованими вказані доводи позивача, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського від 04.02.2026 позивач не заперечувала факту вчинення адміністративного правопорушення та не вказувала про те, що її зупинка була вимушеною. 
Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми, суд приходить до висновку про очевидність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому постанова серії ЕНА № 6615054 від 04 лютого 2026  року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень є законною та не підлягає скасуванню. 
Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищенаведене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін, а позов без задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України, суд 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6615054 від 04 лютого 2026 року залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Дата складення повного тексту рішення 01 травня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області      Т.М.Філюк