Справа № 420/6656/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

03 червня 2026 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рабзі О.Ю. про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала ця адміністративна справа.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькійобласті №155250038470 від 15.01.2026 року про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул.. Зодчих, 22) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) період роботи з 18.05.1984 року по 04.06.1987 року; з 01.04.1993 року по 31.05.1996 року; з 01.06.1996 року по 31.12.2003 року та період у відпустці по догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 3-річного віку.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул.. Зодчих, 22) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) від 07.01.2026 р. про призначення пенсії за віком і прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул.. Зодчих, 22)на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Через канцелярію суду 18.05.2026 року (документ сформований в системі Електронний суд 15.05.2026) від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить:ухвалити додаткове рішення у справі №420/6656/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.
Заяв/клопотань з боку відповідача до суду не надходило. 
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
До заяви про ухвалення додаткового рішення надані докази направлення заяви на адресу відповідача.
Розглянувши заяву представника позивача, документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить таких висновків.
Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.02.2026 року між ОСОБА_1 та АО «Правовий центр «ІНТЕЛЕКТ» в особі керуючого партнера, адвоката Рабзі О.Ю. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання (далі - АО) приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. (п. 1.1 договору)
За надання правової допомоги, клієнт сплачує АО гонорар у такому розмірі: за надання правової допомоги у суді першої інстанції – 15000,00 грн, що сплачується двома платежами: 10000,00 грн та 5000,00 грн. (п.п.4.1.1 п. 4.1 договору)
За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої АО правової допомоги (п. 4.4 договору)
Відповідно до пункту 1 Акту здачі-приймання виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 12.05.2026 року, АО були виконані наступні роботи: надання правової допомоги Нікітюк Олені Вікторівні в Одеському окружному адміністративному суді у справі №420/6656/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, щодо:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403; 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) про відмову ОСОБА_1 у призначеніпенсії №155250038470 від 15.01.2026 р. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403; 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ): періоди роботи з 18.05.1984 р. по 04.06.1987 р.; з 01.04.1993 р. по 31.05.1996 р.; з 01.06.1996 р. по 31.12.2003 р. та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.01.2026 р. про призначення пенсії за віком й прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду. 
Стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідно до п. 2 вказаного Акту, за надання правової допомоги в суді першої інстанції в розмірі 15000,00 грн, правова допомого включала в себе: попередня консультація та аналіз справи, вивчення актуальної судової практики, складення проекту позовної заяви,збір необхідного пакету документів та його подача до Одеського окружного адміністративного суду, аналіз відзиву на позовну заяву, підготовка та подача до суду відповіді на відзив консультування з приводу виконання рішення, підготовка та подача заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Доказів оплати до суду не надано. 
Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат та враховуючи наявні заперечення, суд зазначає таке.
Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Разом з цим у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги. 
ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Враховуючи правовий підхід Європейського суду з прав людини до розподілу судових витрат між сторонами, оцінюючи наведений у акті наданих послуг перелік наданих послуг за критеріями співмірності та розумності наданих послуг, наведений у акті наданих послуг перелік робіт здійснених адвокатом, а також те, що ця справа не відноситься до категорії складних, суд зазначає, що перелік наданих послуг є необхідним, однак, витрати на виконання цих робіт є завищеними. Суд вважає, що витрати, які належать відшкодуванню за рахунок відповідачів,є сума 5000,00 грн. Решта сплати витрат покладається на клієнта відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат, перелік наданих послуг, наведений у акті наданих послуг, враховуючи категорію цієї справи, зміст виконаної роботи, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню з відповідачана користь позивача складають 5000,00 грн, а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.
Керуючись ст. ст. 132,139, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд
ВИРІШИВ :
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рабзі О.Ю. про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
В іншій частині заяви – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Суддя Л.Р.Юхтенко