РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 932/7950/25
№ 2/183/698/26
10 червня 2026 року          м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпро Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №76081, вчинений 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.
В обґрунтування зазначеного позову позивач посилається на те, що 01.06.2021 приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №76081 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 27269,01 грн, про що позивачу стало відомо від працівника Банку при арешті його банківського рахунку, на який він отримує соціальні виплати. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною; позивач не визнає наявність заборгованості перед відповідачем; сам виконавчий напис було вчинено на підставі договору, який нотаріально не посвідчений. Крім того, позивач не отримував від відповідача повідомлення про порушення основного зобов`язання, про відступлення прав вимоги, а отже виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушеннями вимог Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити його позов повністю.
На підставі ухвали Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09.12.2025 дану справу передано на розгляд за підсудністю до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.03.2026 відкрито провадження, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Ухвалою суду від 01.05.2026 витребувано письмові докази у відповідача та третьої особи. На виконання цієї ухвали Першим правобережним відділом ДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпро надано суду належним чином завірену копію спірного виконавчого напису та договору на підставі якого він був вчинений. Відповідач, у свою чергу, ухвалу суду не виконав, не надав суду витребувані докази.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.45). Згідно з цією ж довідкою ухвалу про відкриття провадження доставлено до Електронного кабінету відповідача 30.03.2026. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. 
Треті особи повідомлені належним чином про розгляд справи, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавали. 
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 13.02.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №200457476, на підставі якого Банком було надано позивачу кредит у розмірі 12538,07 грн строком на 1096 днів (а.с.55-56). 
01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинений виконавчий напис, реєстровий номер №76081, яким запропоновано звернути стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованість за період з 13.02.2016-28.05.2021 за кредитним договором №200457476 від 13.02.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 , на загальну суму 27269,01 грн (а.с.57). 
Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у Першому правобережному відділі державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпро Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ВП №69428005, дата відкриття: 15.07.2022 (а.с.15-19).
Відповідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.
Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92.
Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено.
З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.
Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Судом встановлено, що кредитний договір, на підставі якого нотаріус вчинив виконавчий напис, не було нотаріально посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса.
Також відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, позивач у позові посилається на невчинення відповідачем певних дій – направлення боржнику повідомлення про порушення основного зобов`язання, повідомлення про відступлення прав вимоги, а відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву та доказів, зокрема, доказів направлення такого повідомлення боржнику, а тому в силу вимог ч.4 ст.81 ЦПК України, суд вважає доведеною ту обставину, що таке повідомлення не направлялося.
У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17 Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.
Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України "Про нотаріат".
Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статей 77,78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідач не скористався своїм правом на подання доказів, а також клопотань про їх витребування.
З огляду на наведене, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що відповідач подав нотаріусу нотаріально посвідчений договір, а також судом встановлено відсутність доказів направлення позичальником повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення та отримання позичальником ОСОБА_1 такого повідомлення, а тому суд приходить до висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. 
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн (а.с.20,21).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 158, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №76081, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 27269,01 грн. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», код ЄДРПОУ 40199031, місцезнаходження: 02094, м.Київ, вул. Січових Стрільців, буд.21/27 офіс 405;
третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
третя особа – Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпро Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ЄДРПОУ 44703621, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд.56.

Повне судове рішення складено і підписано 10 червня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.