ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 травня 2026 року	Справа №: 695/1741/26	

Номер провадження 3/695/861/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 12.04.2026 о 14 год. 50 хв. на автодорозі Вознесенське-Золотоноша в с. Богуславець керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці події із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер, показник позитивний 2.66 проміле, чим порушив п. 29 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, ОСОБА_1 12.04.2026 о 14 год. 50 хв. на автодорозі Вознесенське-Золотоноша в с. Богуславець керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево яке росте на узбіччі дороги, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Також ОСОБА_1 12.04.2026 о 14 год. 50 хв. на автодорозі Вознесенське-Золотоноша в с. Богуславець керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Зоолотоніського відділу державної виконавчої служби від 04.07.2025 за №74294640, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 ЗУ «про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Оскільки у провадженні судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. перебуває декілька матеріалів по факту вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , а саме: матеріали справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП та ч. 3 ст. 126 КУпАП, тому відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП суд вважає за доцільне об`єднати ці справи в одне провадження.
Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814, встановлено, що в разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи в суді, шляхом направлення повісток на адресу, що вказана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, що зафіксовано записами з нагрудної камери (бодікам) працівників поліції.
Таким чином, суд вжив усі належні та можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, п. 41) наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
ОСОБА_1 знав про складені стосовно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ч. 3 ст. 126 КУпАП, а також про те, що справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі цих протоколів розглядатиме Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області, що зафіксовано на бодікамеру.
Однак він не з`явився до суду, незважаючи на неодноразові виклики, і не подав письмових заперечень у цій справі. 
Стаття 268 КУпАП, яка регламентує випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення за умов обов`язкової участі особи, не передбачає обов`язкової участі особи у розгляді справи за ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Тому суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, суд зауважує, що диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Пунктом 2 ч. 9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 2.1 "а" Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 (далі – Правил) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9 (а) Правил ).
Пунктом 12.1 ПДР визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
Згідно з п. 2-3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.124, ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та наявних у справі доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме:
- протоколами про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 №638662 від 12.04.2026, ЕПР1 №638670 від 12.04.2026 та ЕПР1 №638693 від 12.04.2026. У відповідності до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є предметом оцінки суду у якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Оцінюючи вказані протоколи суд зазначає, що останні містять належну фіксацію обставин правопорушення, повністю відображають об`єктивну сторону вчиненого діяння та складені із дотриманням вимог статті 256 КУпАП. Окремо суд звертає увагу на те, що при ознайомленні з текстом протоколу ОСОБА_1 не скористався своїм правом, передбаченим ст. 268 КУпАП, щодо надання письмових пояснень або заперечень по суті викладених обставин;
- постановою старшого державного виконавця Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 04.07.2025, згідно якої відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №695/4749/23 виданого 23.01.2024 Золотоніським міськрайонним судом; 
- результатом тесту приладом Аlcotest 6810, тест №4448, результат якого склав 2.66%;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують агу та швидкість реакції відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці та в приміщенні закладу охорони здоров`я відмовився;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.04.2026;
- схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.04.2026.
Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що були досліджені у судовому засіданні, які містять фіксацію обставин адміністративного правопорушення.
Під час дослідження наявних у матеріалах справи оптичних дисках встановлено наявність записів з нагрудної камери (бодікам) працівників поліції. На відео зафіксовано хід спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , встановлення працівниками поліції відсутності в останнього прав керування транспортним засобом, встановлення ознак алкогольного сп`яніння та проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, фіксування показників приладу Драгер, складення матеріалів про адміністративне правопорушення. 
Вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.
При накладенні стягнення суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 34,35 КУпАП судом не встановлено.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з положеннями ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, суд дійшов висновку, про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що в провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2026 року складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 9, 23, 36, 40-1, 126, 130, 251, 252, 280, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
ПОСТАНОВИВ:
Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 №695/1741/26, провадження 3/695/861/26 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, справу №695/1742/26, провадження 3/695/862/26 за ст. 124 КУпАП та справу №695/1744/26, провадження 3/695/863/26 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі номер 695/1741/26, провадження №3/695/861/26.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення:
- за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
- за ч. 3 ст. 126 КУпАП – у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.
- за ч.1 ст.130 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в указаний строк штраф підлягає стягненню з правопорушника в примусовому порядку в подвійному розмірі.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя        Середа Л.В.