УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року 
м. Київ
справа №539/1666/24
провадження №51-1123 впс 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів 	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 	
розглянув клопотання засудженого ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження щодо нього з Полтавського апеляційного суду до іншого апеляційного суду для розгляду його апеляційної скарги на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що на думку засудженого Полтавський апеляційний суд не може розглянути його апеляційну скаргу на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року через неналежне та несправедливе ставлення до розгляду даного кримінального провадження. 

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, Суд дійшов висновку, що клопотання належить залишити без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Згідно абзацу 6 ч. 1 ст. 34 цього Кодексу до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду 
за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як убачається із змісту клопотання, засуджений порушує питання про направлення кримінального провадження щодо нього з Полтавського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції через наявність об`єктивних сумнівів у можливості неупередженого та справедливого апеляційного розгляду його апеляційної скарги на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року. 
З матеріалів наявних у Суду вбачається, що у Полтавському апеляційному суді здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за апеляційними скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 й ОСОБА_6 в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року щодо ОСОБА_4 . Отже, вказане кримінальне провадження не може бути передано на розгляд до іншого апеляційного суду в силу положень частини 1 статті 34 КПК. 
Таким чином, викладені у клопотанні обставини не можуть вважатись тим винятковим випадком в значенні ч. 1 ст. 34 КПК, що дає підставу для відступу від припису вирішення справи судом, визначеним на підставі Закону. 
З огляду на викладене та згідно з вимогами частини 1 статті 32 КПК, Суд дійшов висновку, що немає підстав для задоволення клопотання.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження щодо нього з Полтавського апеляційного суду до іншого апеляційного суду для розгляду його апеляційної скарги на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3