Справа № 692/572/26
Провадження № 2/692/584/26
30.06.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді – Чепурного О.П., при секретарі – Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Драбів цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
ВСТАНОВИВ:

 
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки з позовом про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 16.11.2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 82-007-850-2-20-Г (з ануїтетними платежами), який складається з публічної частини договору, якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК», розміщені на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору. Банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому кредит у розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі. Позичальник кредит одержав, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування кредитом відповідачка виконала не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення строкових платежів, а також та не повернула кредит після закінчення строку кредитування, внаслідок чого у неї сформувалась заборгованість перед позивачем у розмірі 47176,27, що складається з:
-15823,50 грн. – заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена);
-5757,97 грн. – заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена);
-25594,80 грн. – заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена).
03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 82-007-850-2-20-Г від 16.11.2020 року.
27.12.2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» договір №1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку 1 реєстру боржників, до ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 82-007-850-2-20-Г від 16.11.2020 року.
Позивач зазначає, що всі нарахування заборгованості за кредитним договором здійснювалися первісним кредитором.
Окрім того, позивач просив стягнути судові витрати та витрати понесені на професійну правничу допомогу.
Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 13.04.2026 року.
Ухвалою суду відповідачці був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачка відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направила. 
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.
16.11.2020 року ОСОБА_1 підписала заяву на отримання експрес кредиту на споживчі цілі у АТ «Мегабанк», відповідно до якої просила надати їй кредит у розмірі 15000,00 грн. терміном 36 місяців, на споживчі цілі.
Відповідно до копії кредитного договору №82-007-850-2-20-Г від 16.11.2020 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір, відповідно до п.1.1. якого, кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору. Кредит надавався на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою (п.1.2. Кредитного договору). Для обліку кредиту та нарахованих процентів за кредитом кредитодавець відкрив відповідні рахунки (п. п. 3.1.1., 3.1.2. Кредитного договору). Розділом 2 передбачені умови та порядок надання кредиту, а саме: кредит надається на строк з 16 листопада 2020 року до 15 листопада 2023 року, загальний розмір кредиту 16620,00 грн., процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості – 10%, розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця – 3,5000000000%. 
Кредитний договір підписано відповідачем ОСОБА_1 15.11.2020 року про що мається підпис. До договору додано паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 та картку платників податків.
Згідно додатку до договору №TDB.2021.0001.14907 від 27.05.2021 року тарифний пакет «todobank», додаток містить відомості про умови тарифів todobank digital prepaid, todobank+ та todobank.
Згідно даних паспорту споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 16.11.2020, він містить відомості про істотні умови кредиту. Так тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія з пільговим період для використання, строк кредитування: 36, сума/ліміт кредиту: 16620,00 грн., процентна ставка: 10%, тип процентної ставки: фіксована, реальна річна процентна ставка: 99,3418% річних.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.628ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Враховуючи викладене, суд вважає укладеним кредитний договір, який підписаний позичальником.
Щодо переходу права вимоги за кредитним договором суд зазначає наступне.
Згідно договору про відступлення прав вимоги № GL1N426240 від 03.09.2024, його сторонами є АТ «Мегабанк» (банк) та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (новий кредитор). Згідно п. 1 договору банк відступає новому кредиту належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору.
Згідно копії платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 66895 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» переказало АТ «Мегабанк» кошти у сумі 23425777,00грн. з призначенням платежу: 373981351629, оплата за лот GL1N426240, переможець ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ЄДРПОУ 40916672, протокол GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024. Ціна продажу 23425777,00 грн. без ПДВ.
Згідно протоколу електронного аукціону GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 було проведено електронний аукціон щодо лоту GL1N426240, власником активів є АТ «Мегабанк», переможець: учасник ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ціна продажу: 23425777,00 грн.
Згідно Витягу з додатку до Договору № GL1N426240 від 03.09.2024 вказано відомості про боржника ОСОБА_1 , кредитний договір 82-007-850-2 20-Г від 16.11.2020, основний борг: 15823,50 грн., відсотки: 5757,97 грн., комісії: 25594,80, борг всього 47176,27 грн.
Згідно Договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 його сторонами є ТОВ «ФК Єврокредит» (новий кредитор) та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (первісний кредитор). Згідно п. 1 Договору первісний кредитор відступає новому кредиту належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору. Права вимоги, що відступаються за цим договором належать первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором боржників АТ «Мегабанк» відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024.
Згідно копії платіжної інструкцій кредитового переказу коштів № 1074 від 27.12.2024, № 1091 від 31.01.2025 та № 1822 від 22.09.2025 ТОВ «ФК Єврокредит» переказало ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» кошти у розмірі 8030000,00грн., 9200000,00грн. та 5500000,00грн. як аванс та оплату згідно договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 за правами вимоги за договорами на розрахунково-касове обслуговування, користування банківськими індивідуальними сейфами та за кредитними договорами. Без ПДВ.
Згідно Витягу з додатку до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 вказано відомості про боржника ОСОБА_1 , кредитний договір №82-007-850-2-20-Г від 16.11.2020, борг всього 47176,27 грн.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Таким чином, перехід права вимоги до позивача підтверджується доданим до позову договором факторингу та реєстром боржників.
Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне.
Позивачем надано заяву на видачу готівки №TR.2746521.3664.3312 від 16.11.2020 року та квитанцію №TR.2746521.3664.3312 від 16.11.2020 року, з яких вбачається, що АТ «Мегабанк» було здійснено видачу позичкових коштів ОСОБА_1 згідно договору №82-007-850-2-20-Г від 16.11.2020 року у розмірі 16620,00 грн.
Згідно довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №82-007-850-2-20-Г від 16.11.2020 року виданого АТ «Мегабанк», розрахунок боргу виконано станом на 03.09.2024, заборгованість становить 47176,27, що складається з:
-15823,50 грн. – заборгованість за кредитом;
-5757,97 грн. – заборгованість по сплаті відсотків;
-25594,80 грн. – заборгованість по сплаті комісії .
Розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає дані обставини доведеними.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором.
Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд вважає, що заборгованість за комісією в розмірі 25594,80 грн., не підлягає стягненню з відповідача, так як договір у частині сплати комісії є нікчемним. В ньому не вказано детальний перелік послуг, за які повинна стягуватися вказана сума, при цьому надання інформації про стан рахунку згідно Закону України «Про споживче кредитування» (ч.1, 2 ст.11) надається безкоштовно. Суд враховує судову практику з подібних відносинах, викладену в постанові ВП ВС від 13.07.2022 № 496/3134/19.
Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11200,00 грн.
На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 року з адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», вартість послуг (прейскурант) від 01.07.2025 року, Акт приймання – передачі послуг з правничої допомоги №12062094 від 05.01.2026 року.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) у п.39-44, 47 суд зазначив, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи; із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства; відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення; зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів; при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України); тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони; принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат понесену позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує постанову Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24), в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України). У відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір потрібно сягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 45,74 %.
На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 530, 549, 550, 551, 624, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265, 268, 273,280, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення кредитної заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором №82-007-850-2-20-Г. від 16.11.2020 року в розмірі 21581 гривень 47 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» судовий збір та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 6340 гривень 66 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий