ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/29088/25	

Головуючий суддя І інстанції – Ремез К.І.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 в адміністративній справі № 160/29088/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо постановки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на військовий облік як військовозобов`язаного з 10.03.2009 та присвоєння йому звання «рекрут»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я з 24.05.2004;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я з 24.05.2004;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я з 24.05.2004.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що останній 24.05.2004 був знятий з військового обліку за станом здоров`я на підставі наказу МОУ № 2 від 04.01.1994 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України» в редакції Наказу МОУ № 207 від 1999 з виключенням з військового обліку, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для постановки його на військовий облік повторно. Зауважено, що судом першої інстанції фактично не були розглянуті вимоги щодо визнання протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік як військовозобов`язаного з 10.03.2009 та присвоєння йому звання «рекрут».
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, 24.05.2004 року призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач був визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з обліку за ст. 59 «б» наказу МОУ №207-99.
За тимчасовим посвідченням від 21.09.200 року позивач визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з обліку за ст. 59 "б" наказу МОУ №207-99.
Згідно з даними, сформованими 02.10.2025 через мобільний застосунок «РЕЗЕРВ+», позивач є військовозобов`язаним, придатним до військової служби та поставлений на облік 10.03.2009 р. зі званням «ректут».
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо постановки позивача на військовий облік, останній звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача стосовно того, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 , у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я з 24.05.2004, є безпідставними та необґрунтованими. Інформація щодо ступеня придатності ОСОБА_1 до військової служби, в Єдиному державному реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів - відсутня.
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного. 
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України та який триває і на сьогодні.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - ЗУ № 3543-XII).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частин 3, 5 статті 22 Закону №3543-ХІІ, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Частина 5 ст. 22 Закону № 3543-XII передбачає, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154) передбачені завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а саме: виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства (п. 8 Положення № 154).
Відповідно до п. 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.
Відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них тощо.
Відповідно до частини 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.
Приписами ст. 37 Закону №2232-ХІІ врегульовані підстави для взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції станом на 15.10.2003) зняттю з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: 
а) які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України на постійне або тимчасове проживання на строк більше трьох місяців (відрядження, навчання, відпустка, лікування тощо); 
б) які після проходження строкової військової служби прийняті на службу рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України, а також взяті на військовий облік Служби безпеки України, Управління державної охорони України та інших військових формувань; 
в) які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; 
г) в інших випадках, визначених Міністром оборони України.
Як свідчать встановлені обставини справи, 24.05.2004 року призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач був визнаний непридатним до військової служби за станом здоров`я зі зняттям з обліку за ст. 59 «б» наказу МОУ №207-99.
Згідно акту медичного обстеження № 1214/6131 від 06.04.2004 у позивача було діагностовано хронічний піелонефріт без порушення функції нирок.
Наказом Міністерства оборони України № 207 від 12.07.1999 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.07.1999 за №501/3794) були внесені зміни та доповнення до наказу Міністра оборони України від 4 січня 1999 року № 2, яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України. Наказ № 2 установлював порядок медичного огляду, у тому числі, призовників. Додатком 1 до цього Положення затверджений Розклад хвороб, станів і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України.
Статтею 59 Розкладу визначались хронічні захворювання нирок, пунктом «б» якої з помірним порушенням функцій. Наслідком наявності такої хвороби була непридатність до військової служби із зняттям з військового обліку громадян при приписці до призовних дільниць та призові на строкову військову службу.
Отже, з зазначених обставин справи видно, що позивач був саме знятий з військового обліку на підстав п. 7 ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ та ст. 59 «б» наказу МОУ №207-99.
Однак, з 28.11.2008 накази Міністерства оборони України № 2 і № 207 втратили чинність у зв`язку із прийняттям нового наказу № 402 від 14.08.2008 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800), яким затверджене інше Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. 
Згідно Розкладу хвороб, станів і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (Додаток 1 до Положення), хвороби сечостатевої системи гломерулярні та тубулоінтерстиціальні хвороби нирок N 00-Nі9 (нефротичний синдром, хронічний інтерстиціальний нефрит, гострий пієліт, пієлонефрит, тубулоінтерстиціальний нефрит, хронічний первинний, пієлонефрит, нефропатії, ниркова недостатність) віднесені до статей 66, 67, пунктом «в» яких визначено з незначними порушенням функцій: непридатність до військової служби в мирний час, обмежена придатність у воєнний час.
Як вже зазначалось, у позивача станом на 24.05.2004 було діагностовано полієнефрит без порушення функції нирок.
Отже, з огляду на зазначений розклад хвороб, починаючи з 28.11.2008 хвороба позивача була віднесена до категорії, яка визначала непридатність до військової служби в мирний час та обмежена придатність саме у воєнний час.
Як видно з наданого позивачем витягу з системи «Резерв+», позивач був взятий на облік 10.03.2009 року.
Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що станом на 10.03.2009 року в Україні діяв правовий режим мирного часу.
В свою чергу, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України та який триває і на сьогодні.
Відтак, з огляду на вказані обставини справи та приписи законодавства, позивач підлягав взяттю на облік починаючи з 24.02.2022, оскільки, як вже зазначалось, захворювання останнього починаючи з 28.11.2008 відносило останнього до осіб, які обмежено придатні до військової служби саме у воєнний час, а відповідно дії відповідача щодо постановки позивача на військовий облік та присвоєння звання «рекрут» у вказаний період до цієї дати є протиправними, тому як останнє є первинним військовим званням для осіб, які лише вступають на військову службу чи проходять військову підготовку. Присвоєння такого звання особі, яка за станом здоров`я визнана непридатною до служби немає жодного правового підґрунтя. 
При цьому, колегія суддів апеляційного суду враховує, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 21.05.2025 по справі № 280/2880/24, які враховуються судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Наведені правові висновки також спростовують твердження позивача щодо правомірності зобов`язання відповідача, саме виключити останнього з військового обліку, оскільки позивач був саме знятий з військового обліку.
Також, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що наведене поновлення позивача на військовому обліку не є звуженням змісту та обсягу існуючих прав і свобод в розумінні приписів ст. 22 Конституції України, оскільки вищенаведене питання стосується безпосередньо не фактичного призову позивача, а його статусу при вирішенні питання щодо можливого проходження ним військової служби.
При цьому, що стосується посилань відповідача на те, що позивача було взято на облік 01.04.2025 відповідно до Постанови КМУ № 932, що підтверджується витягом з бази даних, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки, як вже зазначалось, згідно витягу з системи «Резерв+» позивач був взятий на облік, саме 10.03.2009 року.
В свою чергу, доказів або пояснень, які б спростовували зміст наданого позивачем витягу з системи «Резерв+» відповідачем надано не було.
Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття позивача на облік та присвоєння звання «рекрут» починаючи з 10.03.2009 та необхідності зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про зняття позивача з обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я за період з 10.03.2009 по 23.02.2022. В задоволенні решти позову слід відмовити.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийнятятм нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 в адміністративній справі № 160/29088/25 – скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік починаючи з 10.03.2009 по 23.02.2022 та присвоєння звання «рекрут».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про зняття ОСОБА_1 з обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я за період з 10.03.2009 по 23.02.2022 та присвоєння звання «рекрут».
В задоволенні решти позовних вимог  ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 968,96 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 453,44 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва