Справа №705/2145/26
2/705/2507/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року м. Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просив стягнути з нього на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 1382-8691 від 18.04.2024 в розмірі 90 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. 18.04.2024між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії№ 1382-8691. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А5768, для підписання Кредитного договору№ 1382-8691 від 18.04.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 18 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період* - 14 днів; знижена % ставка – 1,20 % в день; стандартна % ставка – 1,50 % в день; комісія за видачу кредиту – 15,00% від суми кредиту. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не повернув у повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами кредитного договору. Станом на 06.03.2026 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 100944,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом – 18 000,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 80 244,00 грн., комісії – 2700,00 грн. Проте кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами та комісією у сумі 10944,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 90 000,00 грн. Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 18 000,00 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 72 000,00 грн., що разом становить 90 000,00 грн.
Ухвалою судді від 31.03.2026 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.
23.04.2026 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов Відзив на позовну заяву в якому зазначає, що кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту.Як убачається з матеріалів позову, на підтвердження видачі кредиту позивач посилається на власні довідки та інформацію про перерахування коштів через платіжну систему «LIQPAY».Проте, вказана довідка та інформація не є належними та допустимими доказами, які підтверджують операцію з перерахуванням коштів відповідачу на підставі вище згаданого договору про відкриття кредитної лінії.Так, довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту складена самим позивачем, та не підтверджена жодним фінансовим документом, наприклад платіжним дорученням, створеним безпосередньо під час банківської операції по перерахуванню коштів, відтак не може бути доказом на підтвердження факту надання відповідачеві кредиту.Такі документи не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та не можуть беззаперечно підтверджувати факт зарахування коштів саме на рахунок відповідача. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надало доказів існування правовідносин з АТ КБ «ПриватБанк» та їх змісту, яке, згідно доводів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача. Крім того, вказує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим та не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Із досліджених доказів судом встановлено, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1382-8691 від 18.04.2024шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З аналізу позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, а саме з договору кредиту, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Судом встановлено, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії№ 1382-8691 від 18.04.2024.
Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А5768, для підписання Кредитного договору № 1382-8691 від 18.04.2024 та підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.
За умовами кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 18 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період* - 14 днів; знижена % ставка – 1,20% в день; стандартна % ставка 1,50 % в день,комісія за видачу кредиту – 15,00% від суми кредиту.
Відповідно до Довідки про перерахування суми кредиту № 1382-8691 від 18.04.2024 ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на зазначену ним банківську картку НОМЕР_1 у розмірі 18 000,00 гривень.
Із зазначеного вбачається, що позивач належним чином виконав взяті на себе умови за кредитним договором та надав у користування відповідачу обумовлені кошти на погоджених умовах.
На підтвердження та в обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем надано підписаний сторонами Договір про відкриття кредитної лінії № 1382-8691 від 18.04.2024, в якому зазначені та прийняті сторонами умови кредитування щодо предмету позову, порядку укладення договору, прав кредитодавця та позичальника, програми лояльності та інших положень; Правила відкриття кредитної лінії, які діяли на момент підписання сторонами кредитного договору та додаткової угоди до нього; Паспорт споживчого кредиту з відповідними умовами, підписаний кредитодавцем та позичальником персональним електронним підписом.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, підтвердив, що отримав та ознайомився із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.
Також позивачем надано Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором№ 1382-8691 від 18.04.2024, які підписані відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, що свідчить про його ознайомлення із розміром та порядком платежів за процентами.
Відповідач всупереч умовам кредитного договору не повернув у повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами кредитного договору.
Відповідно до наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором № 1382-8691 від 18.04.2024 станом на 06.03.2026 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 100 944,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом – 18 000,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 80 244,00 грн., комісії – 2700,00 грн. 
Проте кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами та комісією у сумі 10 944,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 90 000,00 грн.
Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 18 000,00 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 72 000,00 грн., що разом становить 90 000,00 грн.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. За приписами частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, оскільки надало позичальнику обумовлені кошти.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З наведеного суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимоги до відповідача про стягнення кредитних коштів. Оскільки своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.
Водночас щодо розміру заборгованості за відсотками суд зазначає таке.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.
Таким чином, при обчисленні розміру заборгованості за відсотками слід враховувати поетапне зменшення розміру денної процентної ставки.
Позивач здійснював нарахування відсотків за зниженою процентною ставкою 1,20% в день з 18.04.2024 по 01.05.2024, та в розмірі 1,5 % в день з 02.05.2024 по 20.08.2024, що не виходить за межі розміру відсоткової ставки, визначеної у пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Однак суд вважає, що за період з 21.08.2024 по 11.02.2025 нарахування відсотків у розмірі 1,5 % в день суперечить Закону, а тому за даний період підлягає перерахунку.
За підрахунками, здійсненими судом, розмір боргу за відсотками становить 64494 грн. 00 коп., а саме:
з 18.04.2024 по 20.08.2024 становить 32 994,00 грн. (розрахунок здійснено позивачем в межах відсоткових ставок згідно п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»);
з 21.08.2024 по 11.02.2025 становить 31500,00 грн. (18 000 (сума боргу) х 1 % = 180 х 175 (днів) = 31 500).
Отже, враховуючи, викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1382-8691 від 18.04.2024 у розмірі 82494 грн. 00 коп., яка складається з: 18 000 грн. 00 коп. – прострочена заборгованість за кредитом та 64494 грн. 00 коп. – заборгованість за відсотками.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 273, 274, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1382-8691 від 18.04.2024 у розмірі 82 494 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2440 грн. 36 коп.
Копію рішення направити сторонам.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.С. Годік