УХВАЛА
30 квітня 2026 року 
м. Київ
справа № 159/6412/25
провадження № 61-4769ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 
2025 року, додаткове рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2025 року, постанову Волинського апеляційного суду 
від 25 лютого 2026 року та додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 03 березня 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги,
ВСТАНОВИВ:
07 квітня2026 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області 
від 28 листопада 2025 року, додаткове рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2025 року, постанову Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року та додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 03 березня 2026 року з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.
Заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки копію постанови Волинського апеляційного суду 
від 25 лютого 2026 року вона отримала 07 березня 2025 року, копію додаткової постанови Волинського апеляційного суду від 03 березня 2026 року - 
10 березня 2025 року, що підтверджується копіями конвертів апеляційного суду.
Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Проте, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником на порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.
Разом з тим, заявник у касаційній скарзі вказує, що звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Частинами першою, третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Вимога позову щодо визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги не пов`язана з безпосереднім захистом прав позивача як споживача.
Позивач не є стороною оскаржуваного правочину (договору викупу (відступлення) прав вимоги), укладеного між юридичними особами, відтак не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі указаного Закону.
Сплата судового збору, як одна з умов доступу до суду, не суперечить суті права на судовий захист, гарантованого частиною першою статті 55 Конституції України.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Таким чином, за позовною вимогою немайнового характеру заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/ Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області 
від 28 листопада 2025 року, додаткового рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2025 року, постанови Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року та додаткової постанови Волинського апеляційного суду від 03 березня 2026 року.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2025 року, додаткове рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2025 року, постанову Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року та додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 03 березня 
2026 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В. М. Коротун