Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 545/4780/25 
Провадження № 2/553/535/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

12.06.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Летюченко В.В., представника відповідача Сидоренко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №545/4780/25 за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просять суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 51782,47 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.09.2020 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2033142906_CARD. Відповідно до п. 1.1 даного договору кредитодавець зобов`язувався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановленим договором.
Відповідно до п. 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів відповідно до Додатку №1. Підписанням кредитного договору ОСОБА_1 підтвердила, що до укладення цього договору кредитодавець надав йому інформацію необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення цього договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту; кредитодавець ознайомив його з цією інформацією, вказаною у ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. ст. 6,9 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредитний договір діє в межах строку на який надається кредит та припиняється належним його виконанням. Умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. В зв`язку з цим, станом на 26.09.2025 року заборгованість позичальника за кредитним договором № 2033142906_CARD, становить 51 782,47 грн, яка складається з: 36335,91 грн – непростроченого тіла кредиту; 2151,91 грн – сума непрострочених відсотків; 8452,09 грн – прострочене тіло кредиту; 4842,56 грн – прострочені відсотки по договору, 0- пеня.
01.09.2018 року між відповідачем ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № 2020332071_CARD. Позивачем зазначалось про те, що умови за даним кредитним договором не виконані, в зв`язку з чим, станом на 26.09.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2020332071_CARD, становить 106 870,43 грн, яка складається з : 74 346,43 грн – непрострочене тіло кредиту; 2 151,91 грн – сума непрострочених відсотків; 19 229, 57 грн – прострочене тіло кредиту; 8 769,87 грн – прострочені відсотки по договору ; 0 – пеня.
В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2033142906_CARD та кредитним договором № 2020332071_CARD загалом в розмірі 158652,90 грн, та понесені судові витрати. 
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області дану цивільну справу надіслано за підсудністю до Подільського районного суду міста Полтави.
04.12.2025 року ухвалою Подільського районного суду міста Полтави прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
04.03.2026 року представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Сидоренко І.О. подано відзив на позовну заяву, в якому прохала відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, так як остання не визнає заявлені до неї вимоги АТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2033142906_CARD та кредитним договором № 2020332071_CARD сумарно в розмірі 158652,9 грн, судові витрати, так як вважає їх необґрунтованими, такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами, та не грунтуються на вимогах законодавства, відтак, не підлягають задоволенню. В обґрунтування вказаної позиції зазначала, що зазначені представником позивача АТ «ОТП Банк» обставини у позові не відповідають умовам договору, так як вони не містять відповідних пунктів у договорах, на які посилається сторона позивача у позові.
Так, із змісту кредитного договору № 2033142906 від 06.09.2020 року, наданого стороною позивача до позову, вбачається , що він складається з двох частин, за умовами яких: надання кредиту, а саме банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальна сума кредиту 42 450,00 грн на придбання товару у продавця 1 та на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга: «СМС – довідка» 490 грн; дата остаточного повернення кредиту – 06 серпня 2022 року (п.1.1 вказаного договору). Пунктом 1.2 договору встановлено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Відповідно до наданої копії вказаного кредитного договору, розділ 2 міститься посилання на заяву – анкету, а саме «п. 2 Заява – анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 3022142906_CARD від 06.09.2020 року. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, вбачається, що заява – анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті Банку позичальник бажає оформити 2.1 поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб: тип картки: MC GOLD, валюта рахунку: гривня, номер карткового рахунку № НОМЕР_1 , тарифний пакет : не зазначений. 
Відповідно до обслуговування кредитної лінії. За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та договором. На дату укладення заяви – анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення заяви – анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Гранична дата погашення __ числа кожного місяця. Заява – анкета є невід`ємною частиною договору про видачу такого обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку. Всі інші кредитування (зобов`язання по кредитній лінії) визначаються договором. Шляхом підписання заяви – анкети клієнт підтверджує що: 1) клієнту відомо про те, що цей рахунок забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності; 2) клієнт відмовляється від доставки суми пенсій та грошової допомоги безпосередньо за допомогою картки, відповідно до умов договору».
Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору № 2033142906 від 06.09.2020 року «Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту», паспорт споживчого кредиту, орієнтовний графік платежів та розрахунок вартості кредиту, згоду – дозвіл на обробку персональних даних, анкету – заяву на отримання кредиту/опитувальний лист, копію паспорта та картки платників податків ОСОБА_1 , товарний чек № 000040007612499 від 06.09.2020 року, фіскальний чек, специфікацію до кредитного договору.
Представником відповідача вказувалось про те, що доводів про наявність заборгованості за кредитним договором № 2033142906 від 06.09.2020 року позовна заява не містить, вимоги про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором позивачем не заявлено. Натомість, у позовній заяві позивачем вказано, лише нібито, наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2033142906_CARD, яка, за аргументами позовної заяви, станом на 26.09.2025 становить 51782,47 грн, яка складається з : неспростроченого тіла кредиту в розмірі 36 335,91 грн; сума непрострочених відсотків – 2151,91 грн; прострочене тіло кредиту – 8452,09 грн; прострочені відсотки по договору – 4842,56 грн; пеня -0,00 грн. 
У відзиві зазначено про те, що 01.09.2018 року, між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір 2020332071_CARD. Позивачем зазначалось про те, що в зв`язку з невиконанням відповідачем умов вказаного кредитного договору, станом на 26.09.2025 року заборгованість позичальника за кредитним договором № 20200332071_ CARD, становить 106870,43 грн, яка складається з: простроченого тіла кредиту - 74346,43 грн; сума непрострочених відсотків 2151, 91 грн; прострочене тіло кредиту – 19229,57 грн, прострочені відсотки по договору – 8769,87 грн; пеня – 0 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами № 2033142906 та № 2020332071_CARD. Проте, позивачем не надано доводів про наявність заборгованості за кредитним договором № 2033142906 від 06.09.2020 року та вимоги про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, як наслідок позивачем не заявлено.
Позивачем в позові зазначено про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором № 2033142906_CARD, яка за аргументами позовної заяви, станом на 26.09.2025 року становить 51782,47 грн.
Проте, відповідно до розділу 2 Заяви – анкети про надання банківських послуг: АТ «ОТП Банк» № 3022142906_CARD від 06.09.2020, вказано, що у даній анкеті – заяві відповідачем висловлено було бажання про відкриття їй карткового рахунку у гривні України та видачу їй електронного платіжного засобу, вид картки MC GOLD. При цьому, у анкеті – заява відсутнє посилання на тарифний пакет. Що на думку, сторони відповідача вказує на те, що анкета – заява не містить умов щодо суми кредитної лінії, строку кредитування, граничної дати погашення кредиту , наслідків невиконання умов. Так, розмір кредитного ліміту за кредитним договором № 3022142906_ CARD вказаний лише у паспорті споживчого кредиту, в сумі 10 000,00 грн ( з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору) та строк кредитування – 36 місяців ( з правом пролонгації).
В свою чергу, стороною позивача на обгрунтування заявленого до стягнення розміру заборгованості за кредитним договором № 3022142906_CARD від 06.09.2020 позивачем надано звіт – рахунок за період з 07.09.2020 року по 23.04.2025 року, в якому вказується, що боргові зобов`язання за кредитом (без урахування відсотків за користування) станом на 18.06.2025 року складають 51 782,47 грн, розрахунок заборгованості за договором № 3022142906_CARD від 06.09.2020 00:00:00 картковий рахунок НОМЕР_2 UAH про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту 3406607888 ОСОБА_1 станом на 23.04.2025 року, з якого вбачається, що станом на 23.04.2025 року заборгованість складає 51 782,47 грн. При цьому, розмір нарахованих процентів у розрахунку становить 25 387,07 грн, плата за обслуговування рахунку/списання за смс- інформування становить 1788,00 грн, розмір боргу за тілом кредиту не вказаний. 
Представником відповідача зверталась увага на те, що матеріали, які надані позивачем не містять розрахунку заборгованості з відображенням обрахування зазначених складових.
Так, відповідно до паспорту споживчого кредиту за договором № 3022142906_CARD кредитний ліміт становить 10 000,00 грн, однак у наданому позивачем розрахунку відображені операції з використання коштів, які перевищують суму вказаного ліміту, зокрема: 10.01.2024 операція «Списання переказу» на суму 11890,90 грн, 08.10.2024 року – «списання переказу» на суму 19986,35 грн, 19.10.2024 року – «списання переказу» на суму 18095,00 грн. Відповідачем зазначалось про те, що з наданих до матеріалів позовної заяви матеріалів невідомо хто був ініціатором «Списань», і як вони могли здійснюватися взагалі понад встановлений розмір кредитного ліміту, так матеріали справи не містять відомостей про інший розмір кредитного ліміту, або ж його зміну, погоджені з позичальником.
Поряд з цим, сторона відповідача не погоджується з нарахуваннями відсотків, які зазначені у розрахунку, обгрунтовуючи свою позицію тим, що умовами анкети – заяви не визначена гранична дата погашення кредиту (число кожного місяця), однак, із розрахунку вбачається, що 31.12.2020 року позивачем було здійснено три операції по нарахуванню процентів в сумі 0,18 грн кожна (час операцій: 21:04:53, 21:24:09, 21:43:18) Таке ж нарахування процентів в сумі 0,18 грн було здійснено 05.01.2021 року. Аналогічно, відсотки за прострочену заборгованість по кредитній лінії на суму 0,41 грн нараховані 02.06.2021 року, 03.06.2021 року, 04.06.2021 року, 05.06.2021 року ( об 01:16:18), 05.06.2021 ( об 01:38:22), 05.06.2021 (01:59:22), 08.06.2021, 09.06.2021 та 10.06.2021 року. Відповідачем стверджувалось про те, що подібні щоденні нарахування відсотків прослідковуються і дані по змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості.
Окремо сторона відповідача, зазначала про те, що окрім нарахування відсотків за користування кредитною лінією та відсотків за прострочену заборгованість по кредитній лінії, позивачем здійснювалися і ніші нарахування, які включені до нарахування процентів, правова природа, яких не зрозуміла і умовами анкети – заяви не обумовлена, а саме: комісія за розстрочку, нараховані проценти за овердрафт, списання ГРН - транзакцій, нарахування відсотків за прострочений овердрафт. Період нарахування позивачем відсотків, що відображений у розрахунку, суперечить іншим, наданим АТ «ОТП Банк» матеріалам та вимогам чинного законодавства. В обгрунтування стороною відповідача у відзиві зазначалось про те, що у паспорті споживчого кредиту зазначено строк кредитування – 36 місяців з правом пролонгації. Відомостей та доказів пролонгації строку кредитування матеріали справи не містять. Відтак, строк кредитування не може бути більшим, ніж до 06.09.2023 року. Однак, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування відсотків (частина яких взагалі не обумовлена кредитним договором) здійснювалося по 22.04.2025 року тобто, поза межами строку кредитування.
Таким чином, на думку представника відповідача наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № 3022142906_CARD від 06.09.2020 року картковий рахунок № НОМЕР_2 UAH та звіт – рахунок за період з 07.09.2020 року по 23.04.2025 року є неналежним та недопустимим доказом, який би підтверджував наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір. Матеріали справи не містять виписки по картковому рахунку відповідача, ні будь-яких інших первинних фінансових документів, які б безумовно підтверджували надання позивачем у користування ОСОБА_1 кредитних коштів за договором № 3022142906_CARD від 06.09.2020 року та використання їх відповідачкою.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2020332071_CARD в сумі 106870,43 грн, відповідач не визнає, так як зміст даного договору не відповідає наведеним у позовній заяві умовам договору. Даний кредитний договір складається з двох частин: а саме кредитного договору№ 2020332071 від 01.09.2018 року, за умовами якого банк надає позичальнику кредит, позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір кредиту 24 796,00 грн, дата остаточного повернення кредиту: «01» вересня 2020 року. Проте, по даному кредитному договору позивачем не заявляється про наявність заборгованості. У відповідності до частини 2 вказаного договору, який обумовлює бажання позичальника оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб: тип картки: МС GOLD, валюта рахунку гривня, номер карткового рахунку № НОМЕР_3 . В свою чергу, у позовні заяві позивачем заявлена до стягнення заборгованість за кредитним договором № 2020332071_CARD, в розмірі 106870,43 грн, яка складається з : непростроченого тіла кредиту - 74346,43 грн, сума непрострочених відсотків 2151,91 грн, прострочене тіло кредиту – 19229,57 грн, прострочені відсотки по договору 8769,87 грн. Проте, позивачем не наведено обгрунтування вказаних складових заборгованості представником позивача. Стороною відповідача наголошувалось на те, що у матеріалах справи відсутній вказаний у договорі № 2020332071_CARD – інформаційного листа , який є невід`ємною частиною до додатку до Договору, в якому, за умовами договору, мають бути визначені істотні умови договору. При цьому, позивачем до матеріалів справи не додатні у докази отримання відповідачем картки, обумовленої вказаним кредитним договором, та користування нею. Матеріали справи не містять ані виписки по картковому рахунку № НОМЕР_3 , ані будь-яких інших первинних фінансових документів, які б безумовно підтверджували надання позивачем у користування ОСОБА_1 кредитних коштів, та використання їх відповідачкою на виконання умов кредитного договору № 2020332071_CARD. Відповідно до матеріалів справи, позивачем надано лише звіт – рахунок за період з 02.09.2018 року по 23.04.2025 року та розрахунок заборгованості за договором № 2020332071_CARD від 01.09.2018 00:00:00 картковий рахунок НОМЕР_4 UAH про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту ОСОБА_1 станом на 23.04.2025 року.
Сторона відповідача, звертала увагу на те, що наданий розрахунок заборгованості наданий по зовсім іншому картковому рахунку НОМЕР_4 , який відмінний від указаного в тексті заяви – анкети рахунку НОМЕР_3 .
З огляду на вище викладене, та зважаючи на те, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів у справі, прохала відмовити у задоволенні позовних вимог.
03.03.2026 року представником позивача АТ «ОТП Банк» подано відповідь на відзив, в якій зазначалось про те, що сторона позивача не погоджується з доводами відповідача, в зв`язку з їх безпідставністю, які є такими, що спростовуються матеріалами справи. Твердження сторони відповідача про відсутність первинних бухгалтерських документів, які підтверджують надання кредитних коштів та розмір заборгованості спростовуються матеріалами справи, а саме: випискою по рахунку відповідача, меморіальним ордером, розрахунком заборгованості. Таким чином, на думку позивача, в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Представником позивача заперечувались твердження відповідача про неналежність як доказу руху коштів за рахунком клієнта, так як банківська виписка по рахунку відповідача була надана стороною позивача до суду разом з позовом та яка відображає всі операції за рахунком відповідача, у тому числі використання кредитних коштів та формування заборгованості. Позивачем стверджувалось про те, що доводи відповідача щодо необхідності підтвердження руху коштів банківською випискою фактично підтверджують наявність у матеріалах справи належного доказу існування заборгованості, що свідчить про безпідставність заперечень відповідача.
Поряд з цим, представником позивача вказувалось, що твердження відповідача з приводу того, що заява – анкета не містить умов кредитування, є неспроможними, так як заява – анкета є складовою частиною договору банківського обслуговування, який укладається у формі договору приєднання.
Посилання представника відповідача у відзиві про те, що строк кредитування становив 36 місяців, що на думку відповідача, нарахування процентів після спливу такого строку є неправомірним. Зазначені доводи грунтуються на неправильному розумінні правової природи кредитних правовідносин, які виникли між сторонами. Наданий відповідачу кредит був оформлений у формі кредитної лінії до платіжної картки, що за своєю правовою природою є відновлювальною кредитною лінією. Кредитна лінія має відновлювальний характер, а зобов`язання позичальника з повернення кредитних коштів виникає кожного разу при використанні кредитного ліміту. Саме тому, строк дії карткового рахунку або строк кредитування не припиняє зобов`язання позичальника щодо повернення фактично використаних кредитних коштів.
Представником позивача вказувалось про те, що доводи відповідача фактично зводяться до формального заперечення позовних вимог без надання будь-яких доказів погашення заборгованості або спростування наданих позивачем документів. Натомість на думку представника позивача матеріали справи містять достатні належні докази отримання відповідачем кредитних коштів , їх використання наявності непогашеної заборгованості. З огляду на викладене, прохали позовні вимоги АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 прохали задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача АТ «ОТП Банк» не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві просить розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Сидоренко І.О. в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги за позовом АТ «ОТП Банк» не визнає в повному обсязі та прохала прийняти рішення з урахуванням доводів наведених у відзиві на позовну заяву. 
Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, із власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частина 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина 2 ст. 11 ЦК України)
У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17, від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Отже, у спорах про стягнення кредитної заборгованості предмет доказування становлять: факт укладення договору, досягнення згоди та ознайомлення сторонами з істотними умовами договору (зокрема, щодо суми кредиту, строків та умов його повернення, сплати процентів за користування кредитом та відповідальності за порушення умов договору), а також факт надання кредитних коштів.
Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 2033142906 від 06.09.2020 року, вбачається, що він складається з двох частин, за умовами яких передбачено, п.1 Надання кредиту, де банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальна сума кредиту 42450,00 грн на придбання товару у продавця 1 та на сплату додаткових банку, а саме: послуга : «СМС – довідка- 490 грн, дата остаточного повернення кредиту - 06 серпня 2022 року (п.1.1) .
Пунктом 1.2 договору визначено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних.
Відповідно до розділу 2 вказаного кредитного договору, передбачена Анкета – заява про надання банківських послуг АТ «ОТП – Банк» № 2033142906 _CARD від 06.09.2020 року.
Так, у відповідності до вказаного вище кредитного договору розділ 2 викладений у наступній редакції « Попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, тарифами, в тому числі із положенням договорів та усіх додатків до них , невід`ємною частиною яких є ця заява – анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті Банку, бажаю оформити : 2.1 Поточний (картковий)рахунок та отримати електронний платіжний засіб : тип картки MC GOLD, валюта рахунку: гривня, номер карткового рахунку № НОМЕР_1 , тарифний пакет -.
Умови обслуговування кредитної лінії. За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та договором. На дату укладення анкети – заяви розмір процентної ставки становив 5% на місяць. На дату укладення заяви – анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становив 0,01 % річних. Гранична дата погашення : __ числа кожного місяця. Заява – анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку. Визначено, що всі інші умови кредитування (зобов`язання по кредитній лінії) визначаються договором. Шляхом підписання Заяви - анкети клієнт підтверджує що: 1) клієнту відомо про те, що рахунок забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності ; 2) клієнт відмовляється від доставки суми пенсій та грошової допомоги додому та погоджується отримувати суми пенсій та грошової допомоги безпосередньо за допомогою картки, відповідно до умов договору.
Відповідно до Додатку 1 до вказаного вище кредитного договору № 2033142906 від 06.09.2020 року «Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту», паспорт споживчого кредиту, орієнтовний графік платежів та розрахунок вартості кредиту, згода – дозвіл на обробку персональних даних, анкету – заяву га отримання кредиту/опитувальний лист, копію паспорту та картки платника податків ОСОБА_1 товарний чек № 000040007612499 від 06.09.2020 року, фіскальний чек, специфікацію до кредитного договору.
Так, з аналізу наведеного кредитного договору, та наведених доводів сторін, вбачається, що позивачем не заявлено вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2033142906 від 06.09.2020 року, натомість стороною позивача заявлено про наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2033142906_CARD від 06.09.2020 року, розмір якої становить на 26.09.2025 року у сумі 51782,47 грн. Згідно розділу 2 Заява – анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП –Банк» № 2033142906_ CARD від 06.09.20220 року, вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 висловлено бажання на відкриття їй карткового рахунку у гривні України ( НОМЕР_1 ) та видачу їй електронного платіжного засобу, вид картки MC GOLD. При цьому, тарифний пакет умовами анкети – заяви не визначений.
Поряд з цим, заява – анкета не містить умов щодо суми кредитної лінії, строку кредитування, граничної дати погашення кредиту.
У відповідності до кредитного ліміту за кредитним договором № 2033142906_CARD вказаний у паспорті споживчого кредиту, в сумі 10 000 грн ( з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору) та строк кредитування – 36 місяців ( з правом пролонгації).
Таким чином, суд приходить до висновку, що анкета-заява не містить даних про розмір кредитних коштів. У ній йдеться лише про прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт. До позову не додані документи на підтвердження перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів, їх отримання відповідачем та використання нею кредитного ліміту. Позивачем не доведено виконання своїх обов`язків за кредитним договором щодо надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. З долучених до позову документів, зазначеного не встановлено, позивачем не доведено.
Так, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі та підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таким чином, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 по справі № 554/4300/16-ц.
У постанові Верховного Суду від 11.09.2024 по справі № 752/17604/15-ц зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 по справі № 219/1704/17, суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З урахуванням наведеного, усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.
Як зазначалося, згідно положень ст. 1054 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Позивачем на обгрунтування заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2033142906_CARD надано звіт – рахунок за період з 07.09.2020 року по 23.04.2025 року, в якому зазначено, що боргові зобов`язання за кредитом ( без урахування відсотків за користування) станом на 18.06.2025 року складають 51 782,47 грн, а також розрахунок заборгованості за договором № 2033142906_CARD від 06.09.2020 року 00:00:00 картковий рахунок НОМЕР_2 UAH про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту 3406607888 ОСОБА_1 станом на 23.04.2025 року, з якого вбачається, що станом на 23.04.2025 року заборгованість становила 51 782,47 грн. В свою чергу, розмір нарахованих процентів у розрахунку становить 25 387,07 грн, плата за обслуговування рахунку/списання за смс – інформування становить 1788,00 грн, розмір боргу за тілом кредиту не вказаний.
Сам звіт-розрахунок заборгованості є внутрішнім документом банку та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися відповідачу кредитні кошти, в зазначеному в позові розмірі, на який строк, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов Заяви-анкети від 06.09.2020, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17 (провадження № 61-1211св19).
В свою чергу, в позові позивачем наводився наступний розмір заборгованості , станом на 26.09.2025 року, заборгованість відповідача за кредитним догвоором становить 51 782,47 грн, з яких:36335,91 грн непрострочене тіло кредиту, 2151,91 грн непрострочені проценти, 8452,09 грн прострочене тіло кредиту, 4842,56 грн – прочені проценти по договору. При цьому, позивачем не надано суду розрахунку заборгованості з зазначенм наведених у позові складових.
Більше того, відповідно до паспорту споживчого кредиту за договором № 2033142906_CARD кредитний ліміт становить 10 000 грн, попри те, що наданому позивачем розрахунку відображені операції з використання коштів , які перевищують суму вказаного ліміту, зокрема: 10.01.2024 року операція «Списання переказу» на суму 11890,90 грн; 08.10.224 року – «списання переказу» на суму 19986,35 грн, 19.10.2024 року – «списання переказу» на суму 18095,00 грн. 
З огляду на вище викладене, судом встановлено, що позивачем не підтверджено жодними доказами видачу кредитного ліміту та наявності заборгованості у визначеному ним розмірі, зокрема виписки банківської карти, що могло б в такому випадку свідчити про перерахунок коштів та відповідно їх використання позичальником.
Також, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження зміни кредитного ліміту визначеного відповідно до паспорту споживчого кредиту за договором № 2033142906_CARD кредитний ліміт становить 10 000 грн, а саме проведенням наступних операцій: 10.01.2024 року операція «Списання переказу» на суму 11890,90 грн; 08.10.224 року – «списання переказу» на суму 19986,35 грн, 19.10.2024 року – «списання переказу» на суму 18095,00 грн.
Щодо нарахування банком відсотків , які наведені у вказаному вище розрахунку, суд зазначає наступне.
Відповідно до умов анкети – заяви, гранична дата погашення кредиту не визначена, попри те, у розрахунку вбачається, що 31.12.2020 року позивачем було здійснено три операції по нарахуванню процентів в сумі 0,18 грн кожна, а саме: 21:04:53; 21:24:09; 21:43:18 та 21.01.2021 року в сумі 0,18 грн. Відсотки за прострочену заборгованість по кредитній лінії на суму 0,41 грн, які нараховані 02.06.2021, 03.06.2021 року, 04.06.2021 року, 05.06.2021 року (об 01:16:18), 05.06.2021 (об 01:38:22), 05.06.2021 (01:59:22), 08.06.2021, 09.06.2021, 10.06.2021 року, відповідно до наданого розрахунку нарахування відсотків продовжувалось і далі за період зазначений у розрахунку.
Крім нарахування відсотків за користування кредитною лінією та відсотків за прострочену заборгованість по кредитній лінії, позивачем здійснювались нарахування процентів, правова природа, яких умовами анкети – заяви не обумовлена: комісія за розстрочку, нараховані проценти за овердрафт списання ГРН – транзакцій, нарахування відсотків за прострочений овердрафт.
У паспорті споживчого кредиту визначено строк кредитування – 36 місяців з правом пролонгації. Попри те, відомостей та доказів прологації строку кредитування позивачем суду надано не було. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що строк кредитування не може бути більшим, аніж до 06.09.2023 року. В свою чергу, відповідно до розрахунку заборгованості, вбачається, що позивачем нарахування відсотків здійснювалось по 22.04.2025 року, тобто поза межами строку кредитування.
Аналогічний висновок викладений Верховним судом у справах № 761/13715/13-ц від 15.08.2018 року, №444/9519/12-ц від 28.03.2018 року, де зазначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняються. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, зазначила, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплатити проценти за користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит, виходячи за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатися легітимними.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України визначено, що поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України. Вказані вище висновки викладені у постановах від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16.
Встановлені вище обставини справи, дають суду підстави для наступного висновку, що сам звіт-розрахунок заборгованості є внутрішнім документом банку та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися відповідачу кредитні кошти, в зазначеному в позові розмірі, на який строк, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов Заяви-анкети від 06.09.2020, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17 (провадження № 61-1211св19).
Таким чином, умовами анкети – заяви не було обумовлено ні порядку користування кредитними коштами, ні умов та строків внесення платежів, що давало підставо позивачу стверджувати про наявність заборгованості у ОСОБА_1 з невиконання кредитних зобов`язань. Надані стороною позивача розрахунок заборгованості за договором № 2033142906_CARD від 06.09.2020 року картковий рахунок НОМЕР_2 UAH та звіт – рахунок за період з 07.09.2020 року по 23.04.2025 року суд визнає неналежними та недопустимими доказами з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. 
Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду по справі № 200/5647/18 від 16 вересня 2020 року встановлено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постанова Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц.
У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про недоведеність позивачем належними та достатніми доказами отримання відповідачем кредитних коштів та наявність заборгованості у визначеному ним розмірі.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2020332071_CARD на суму 106870,43 грн, суд приходить до наступного висновку.
Даний кредитний договір аналогічний за формою з кредитним договором № 2033142906_ CARD від 06.09.2020 року, який складається з двох частин, а саме кредитного договору № 2020332071 від 01.09.2018 року, за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмірі кредиту 24 796,00 грн, дата остаточного повернення кредиту – 01 вересня 2020 року. При цьому за даним кредитним договором не заявлено про наявність заборгованості.
Відповідно до частини 2 даного договору, яка обумовлює бажання позичальника ОСОБА_1 оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб: тип картки: MC GOLD, валюта гривня, номер карткового рахунку:№ НОМЕР_3 . Умовами обслуговування кредитної лінії, визначено, що за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифам банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви – анкети розмір процентної ставки становить: 5% в місяць. На дату укладення заяви – анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Всі інші умови кредитування (зобов`язання по кредитній лінії) визначено у інформаційному листку.
В свою чергу позивачем заявлено вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2020332071_CARD на суму 106870,43 грн, яка складається з: непрострочене тіло кредиту - 74346,43 грн; сума непрострочених відсотків – 2151,91 грн; прострочене тіло кредиту – 19 229,57 грн, прострочені відсотки по договору – 8769,87 грн. При цьому, позивачем не надано обґрунтувань складових заборгованості, як письмових доказів, на підтвердження заявлених вимог.
Суд констатує, що в порушення умов договору № 2020332071_CARD на суму 106870,43 грн, стороною позивача не надано Інформаційного листа, який є невід`ємною частиною та додатку до договору, в якому за умовами договору, мають бути визначені істотні умови договору. Як і не надано позивачем доказів отримання відповідачем ОСОБА_1 картки, та доказів користування нею. Матеріали справи не містять банківської виписки по картковому рахунку № НОМЕР_3 , інших первинних фінансових документів, які б безумовно підтверджували надання позивачем у користування ОСОБА_1 кредитних коштів, та використання їх відповідачкою на виконання умов саме кредитного договору № № 2020332071_CARD.
Наданий позивачем на підтвердження заявлених вимог за кредитним договором № 2020332071_CARD звіт – рахунок за період з 02.09.2018 року по 23.04.2025 року та розрахунок заборгованості за договором № 2020332071_CARD від 01.09.2018 року 00:00:00 картковий рахунок: НОМЕР_4 UAH про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту: 3406607888 ОСОБА_1 станом на 23.04.2025 року. При цьому, даний розрахунок заборгованості наданий по іншому картковому рахунку  НОМЕР_4 , який не відповідає номеру рахунку вказаному в заяві – анкеті № НОМЕР_3 .
З огляду на встановлені судом вище обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2020332071_CARD на суму 106870,43 грн, що вказує про безпідставність заявлених вимог АТ «ОТП Банк».
Зважаючи на те, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1ст. 80 ЦПК України). Ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, позивач АТ «ОТП Банк» не довів належними та достатніми доказами отримання відповідачем кредитних коштів та наявність заборгованості у зазначеному ним розмірі, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є не доведеними та такими, що задоволенню не підлягають.
Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006).
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, у відповідності ч.2 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, в тому числі витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. 
Керуючись ст.ст. 4-13,141,174-181,209-250,258,259,280,354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити повністю.
Судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору, залишити за позивачем АТ «ОТП Банк».
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення витоговлений та оголошений 12.06.2026 року о 13.00 годині.
Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. В. Фоміна