ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"01" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1383/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Фатєєвій Г.В. розглянувши справу №916/1383/26
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРЖІ ЛАЙФ” (52381, Дніпропетровська область, Кам`янський район, с. Червоний Яр, Криничанська ТГ, вул. Миру, буд. 19А, код ЄДРПОУ 45169038) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “МЕДІАПРОССВІТ” (65000, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 35/2, код ЄДРПОУ 42951064) 
про стягнення 1 900 000грн. 

Представники сторін:
від позивача: не з`явився; 
від відповідача: не з`явився; 
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЖІ ЛАЙФ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІАПРОССВІТ» (колишня назва ТОВ "Торгова компанія "Фіалка") про стягнення 1 900 000грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.04.2026р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/1383/26 за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.052026р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні. 
Відповідач в судові засідання не з`являвся, відзив на позову заяву не надав. Про дату, час та місце проведення засідання суду був належним чином повідомленний, шляхом скерування ухвал суду в систему “Електронний суд”, які доставлені в електронний кабінет останнього, що підтверджується довідками про доставку документа в кабінет електронного суду, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".
Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
Як вказує позивач, 30.07.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІАПРОССВІТ» (колишня назва ТОВ "Торгова компанія "Фіалка") (Позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЖІ ЛАЙФ» (Позикодавець) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики на поповнення обігових коштів) №1, за умовим якого Позикодавець надає Позичальнику кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги (позики на поповнення обігових коштів), а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 договору). 
Відповідно до п.1.2 договору, поворотна фінансова допомога – сума грошових коштів у національній валюті України, передана платнику податку в користування на визначений строк відповідно до цього договору, який не передбачає нарахування процентів або інших видів компенсацій як плата за користування такими коштами (відповідно до п.14.1.257 Податкового кодексу України). 
Пунктом 2.1 договору перебачено, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі що не перевищує 1 900 000грн. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем одноразово або частинами, на протязі 5 (п`яти) календарних днів із дати підписання такого договору. 
Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, плата за користування грошовими коштами не стягується (п.2.2 договору). 
Відповідно до п.2.3 договору, поворотна фінансова допомога надається шляхом внесення готівкових коштів у касу підприємства, або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника з розрахункового рахунку Позикодавця. 
Згідно п.2.4 договору, поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк не більше ніж 12 календарних місяців (п.2.4 договору). 
Пунктом 3.1 договору передбачено, що повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця в установі банку. 
Відповідно до п.8.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту повернення поворотної фінансової допомоги (позики). 
Позивач вказує, що на виконання умов договору ним на рахунок відповідача були перераховані грошові кошти в сумі 1 900 000грн., що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №101 від 31.07.2024р.. 
Поряд з цим відповідач свого обов`язку щодо повернення коштів належним чином та в повному обсязі не здійснив, грошові коти не повернув, в наслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 1 900 000грн.
За посиланнями позивача, ним на адресу відповідача була направлена претензія №05/02-26 від 05.05.2026р. з вимогою повернення грошових коштів в сумі 1 900 000грн. Проте відповідна претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення. 
Крім того, як зазначає позивач, ним на адресу відповідача була направлена повторна претензія №17/03-26 від 17.03.2026р. з вимогою повернення грошових коштів в сумі 1 900 000грн. Проте відповідна претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення. 
Отже позиваючись на вищенаведені обставини Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРЖІ ЛАЙФ” звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частина 1 ст. 626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються статтями 1046-1053 ЦК України (постанова Верховного Суду від 28.08.2019 у справі № 140/125/17).
Як встановлено судом, 30.07.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІАПРОССВІТ» (колишня назва ТОВ "Торгова компанія "Фіалка") (Позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРЖІ ЛАЙФ» (Позикодавець) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики на поповнення обігових коштів) №1, за умовим якого Позикодавець надає Позичальнику кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги (позики на поповнення обігових коштів), а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 договору). 
Отже, укладений між сторонами договір поворотної фінансової допомоги № 1 від 30.07.2024р. за своєю правовою природою є договором позики.
За приписами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 1 900 000грн., що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №101 від 31.07.2024р. за призначенням платежу «надання поворотної фінансової допомоги по договору №1 від 30.07.2024р. без ПДВ». 
Згідно п.2.4 договору, поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк не більше ніж 12 календарних місяців. 
Проте, як вбачається з матеріалів справи відповідач обов`язку щодо повернення коштів належним чином та в повному обсязі не здійснив, грошові коти не повернув, в наслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 1 900 000грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, приймаючи до уваги встановленні судом факт неналежного виконання Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІАПРОССВІТ» (колишня назва ТОВ "Торгова компанія "Фіалка") прийнятих на себе зобов`язань щодо повернення отриманих по договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики на поповнення обігових коштів) №1 від 30.07.2024р. грошових коштів, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги в щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІАПРОССВІТ» (колишня назва ТОВ "Торгова компанія "Фіалка") суми грошових коштів у розмірі 1 900 000 грн є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
При цьому встановлені судом обставини, відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані.
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Салов проти України” від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Надточий проти України” від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРЖІ ЛАЙФ” є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, 
УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРЖІ ЛАЙФ” (52381, Дніпропетровська область, Кам`янський район, с. Червоний Яр, Криничанська ТГ, вул. Миру, буд. 19А, код ЄДРПОУ 45169038) до Товариства з обмеженою відповідальністю “МЕДІАПРОССВІТ” (65000, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 35/2, код ЄДРПОУ 42951064) - задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “МЕДІАПРОССВІТ” (65000, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 35/2, код ЄДРПОУ 42951064) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРЖІ ЛАЙФ” (52381, Дніпропетровська область, Кам`янський район, с. Червоний Яр, Криничанська ТГ, вул. Миру, буд. 19А, код ЄДРПОУ 45169038) заборгованість в сумі 1 900 000 (один мільйон дев`ятсот) грн. та судовий збір в сумі 28 500 (двадцять вісім тисяч п`ятсот)грн. 

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення складено та підписано  11 червня 2026 р.

Суддя К.Ф. Погребна