Справа № 175/14918/25
Провадження № 2/175/3013/25
РІШЕННЯ 
Іменем України
"22" червня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.В., представника позивача – ОСОБА_1 , відповідача – ОСОБА_2 , психолога – ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, 

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області звернулася до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області перебувають малолітні діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням батьками своїх обов`язків щодо їх виховання та утримання. Мати дітей - ОСОБА_2 належним чином не виконує покладені на неї батьківські обов`язки щодо забезпечення, утримання та виховання дітей. Позивачем неодноразово вживалися заходи, спрямовані на забезпечення соціального захисту малолітніх дітей, зокрема, проводилися профілактичні бесіди з відповідачем, під час яких їй роз`яснювалася необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання дітей. Зазначені заходи позитивного результату не дали, тому у зв`язку із систематичним невиконанням відповідачем батьківських обов`язків, відсутністю належного піклування про дітей та ігноруванням звернень позивача виникла необхідність звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито підготовче провадження у справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовну заяву.
Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. Вказала, що бажає, щоб їй повернули дітей. При цьому, на питання головуючого судді щодо працевлаштування вказала, що найближчим часом буде працевлаштовуватися, оскільки вже отримала контакти особи з майбутнього місця роботи.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 19.08.2021 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис №218. Батьком дитини записаний ОСОБА_4 , матір`ю – ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданого Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №938. Батьком дитини записаний ОСОБА_4 , матір`ю – ОСОБА_2 .
Рішенням виконавчого комітету Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №107 від 26.08.2021 року прийнято за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Відповідно до наказів служби у справах дітей Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 56-П та № 57-П від 17.11.2021 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було взято на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання та належного утримання дітей.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.09.2022 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6 , про що зроблено актовий запис №175. Батьком дитини записаний ОСОБА_8 , матір`ю – ОСОБА_2 .
Наказом служби у справах дітей Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 75 від 14.11.2022 року на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, було взято ОСОБА_6 .
Листом №44 від 20.02.2023 року директор КЗО «Спеціальна школа «Мрія» Дніпропетровської обласної ради» повідомив службу у справах дітей Обухівської селищної ради про занепокоєння педагогічного колективу щодо умов проживання, навчання та виховання неповнолітньої ОСОБА_5 , у зв`язку з чим просив вжити відповідних заходів реагування.
Відповідно до аналітичної довідки, наданої класним керівником КЗО «Спеціальна школа «Мрія», ОСОБА_5 має розумову відсталість із порушенням поведінки та був переведений із 2-А класу для дітей з легкою розумовою відсталістю до 2-Б класу для дітей з помірною розумовою відсталістю. Зазначено, що за І семестр дитина пропустила 72 навчальні заняття, а рівень її навчальних досягнень оцінюється як початковий. Крім того, у довідці вказано, що навчальні завдання надавалися матері як у друкованому вигляді, так і через мобільний додаток, однак дитина виконувала їх вибірково, а виконані письмові роботи, які мати передавала до школи, були неохайними та пом`ятими.
Згідно з аналітичною довідкою, наданою класним керівником КЗО «Спеціальна школа «Мрія», ОСОБА_4 навчається у 4-А класі та протягом І семестру здобувала освіту за змішаною формою навчання. За вказаний період дитина пропустила 110 уроків, з яких 70 - через хворобу та 40 - з поважних причин. Навчальні досягнення учениці оцінено на достатньому рівні. При цьому в довідці зазначено, що навчальні завдання дитина виконувала вибірково, а подані до перевірки роботи були неохайними та пом`ятими.
07.09.2023 року Комунальним закладом «Центр надання соціальних послуг» Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області було складено акт оцінки потреб сім`ї №14/1. За результатами проведеної оцінки встановлено, що житлове приміщення за місцем проживання дітей, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також прилегла до нього територія є небезпечними.
З висновку оцінки потреб сім`ї №135 вбачається, що ОСОБА_2 самостійно виховує трьох малолітніх дітей. Під час обстеження житлово-побутових умов встановлено, що в будинку, де проживають діти, не дотримуються належні санітарно-гігієнічні норми та не створено належних і безпечних умов для їх проживання, виховання і розвитку, мати не реагує на рекомендації і зауваження фахівців соціальних служб щодо покращення умов проживання дітей.
03.06.2024 року та 20.09.2024 року службою у справах дітей Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Калініній-Карпухіній А.В. були винесені письмові попередження щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків та відповідальності за порушення прав і законних інтересів неповнолітніх дітей відповідно до вимог законодавства України. Із зазначеними попередженнями відповідач була належним чином ознайомлена, що підтверджується наявними підписами.
21.03.2025 року Комунальним закладом освіти «Спеціальна школа «Мрія» Дніпропетровської обласної ради» було направлено лист до начальника служби у справах дітей Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якому вказано, що ОСОБА_4 , яка є ученицею 4-А класу та ОСОБА_9 , який є учнем 2-Б класу з 13.01.2025 року не приступили до навчання, мати неповнолітніх дітей не приділяє належної уваги навчанню та вихованню дітей, діти школу відвідують не систематично, домашні завдання не виконують, до школи приїздять брудні.
За період з 26.03.2025 року по 02.04.2025 року спеціалістами із соціальної роботи Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Обухівської сільської ради» проводилося оцінювання потреб сім`ї, за результатами якого складено висновок. Так, зі складеного висновку встановлено, що основними чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є не дотримання санітарно-гігієнічних норм в будинку, не дотримання особистої гігієни членів сім`ї, не регулярне відвідування навчання, не належне виконання матір`ю батьківських обов`язків та безвідповідальне ставлення до догляду за дітьми.
Наказом директора Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Обухівської сільської ради» від 19.05.2025 року №112, сім`ю ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , було взято під соціальний супровід.
Зі складеного акту обстеження умов проживання №80/25 від 15.08.2025 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_2 , разом з якою проживають її малолітні діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Умови проживання не відповідають загальноприйнятим нормам, в будинку дуже брудно, є неприємні запахи, не прибрано. Рівень задоволення індивідуальних потреб дітей низький, діти та всі їх речі брудні, у дітей є ознаки педикульозу, зовнішній вигляд дітей незадовільний. 
18.08.2025 року на позачерговому засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Обухівської селищної ради було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . За результатами розгляду встановлено, що вказані діти перебувають на обліку служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням батьками своїх обов`язків. Під час обстеження житла за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала мати разом із дітьми, виявлено антисанітарні умови, відсутність водо- та газопостачання, а також невідповідність умов проживання загальноприйнятим санітарно-побутовим нормам. Комісією встановлено, що мати не забезпечує належного догляду за дітьми, не дотримується санітарно-гігієнічних вимог, залишає дітей без належного нагляду та піклування. Крім того, у помешканні були відсутні належні місця для відпочинку дітей, постільна білизна, сезонний одяг, засоби особистої гігієни, достатній запас продуктів харчування та інші предмети першої необхідності. Також встановлено, що ОСОБА_2 офіційно не працевлаштована. При цьому матері неодноразово надавалася можливість усунути виявлені недоліки та покращити умови проживання дітей, однак належних заходів з її боку вжито не було, у зв`язку з чим 15.08.2025 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності. З урахуванням наведених обставин Комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітніх дітей.
Рішенням виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 20.08.2025 року задоволено подання Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради щодо вилучення малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з родини матері ОСОБА_2 та передачі на обстеження до дитячого відділення КП «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради з подальшим влаштуванням їх до сімейних форм виховання. 
У судовому засіданні також була заслухана думка малолітньої ОСОБА_4 , яка пояснила, що наразі проживає у закладі «Добре вдома». Зі слів дитини, раніше вона проживала разом із матір`ю та бабусею, однак мати її вихованням майже не займалася та більшість часу проводила зі своїм чоловіком. Також дитина зазначила, що вдома часто не було чого їсти, тому вона ходила їсти до знайомих, а в будинку було брудно. Крім того, зі слів дитини, у вирішенні питань, пов`язаних з її навчанням та повсякденним життям, їй допомагала знайома на ім`я ОСОБА_10 .
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
У відповідності до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 
ЄСПЛ визначив, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у товаристві один одного, становить основоположний елемент «сімейного життя» за змістом ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод навіть у тому випадку, якщо відносини між батьками припинилися. 
Під час ухвалення рішень, які стосуються дітей, їхні інтереси повинні мати першорядне значення. Як правило, такі інтереси вимагають, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявляється особливо не підходящою для дитини і це може заподіяти шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Розрив таких зв`язків означає відрив дитини від її коріння, що може бути допустимим лише за виняткових обставин (див. рішення ЄСПЛ: Neulinger and Shuruk v. Switzerland, № 41615/07, § 135, X v. Latvia, № 27853/09, § 96, К.B. and Others v. Croatia, № 36216/13, § 143, Gorgulu v. Germany, № 74969/01, § 48, Kacper Nowakowski v. Poland, № 32407/13, § 75).
Дослідженими у справі доказами знайшов своє підтвердження факт ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків. Судом встановлено, що відповідач належним чином не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує їх необхідними умовами для проживання, виховання та навчання, що свідчить про свідоме нехтування своїми обов`язками як матері. Вказані обставини підтверджуються актами обстеження умов проживання, зверненнями закладів освіти, аналітичними довідками, висновками оцінки потреб сім`ї, з яких вбачається, що таке невиконання батьківських обов`язків відповідачем має тривалий і систематичний характер.
При цьому суд критично оцінює доводи відповідача про зміну ставлення до дітей, намір займатися їх вихованням та спроможність забезпечувати їх матеріально, оскільки, як було встановлено під час судового розгляду, відповідач ще не працевлаштувалася, а лише обіцяє це зробити. Крім того, відповідач вказувала про створення безпечних та належних умов для проживання дітей, водночас належних і достатніх доказів на підтвердження цього суду надано не було.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, з урахуванням інтересів дітей, з метою уникнення завдання шкоди їх здоров`ю, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь особи чи установи, на утриманні яких перебуватимуть діти, аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , щомісячно у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду – 28.08.2025 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави суму судового збору у розмірі 3028 грн.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель