Справа № 361/14827/25 
Провадження № 2/355/819/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» Колінько Альони Валеріївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ВСТАНОВИВ:
До суду з позовною заявою звернулася представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» Колінько А.В., у якій просить стягнути на користь ТОВ «Таліон Плюс» з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі: 26 568,29 гривень, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень.
Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 30 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 137194481, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримала від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 8600,00 гривень.
Відповідно до умов Розділу 2 договору товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього, Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що є невід`ємною частиною договору, текст яких розміщений на сайті товариства: www. moneyveo.ua. Згідно умов договору грошові кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше, ніж протягом 3-х банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання позичальником чергового траншу за договором. На виконання умов договору грошові кошти були перераховані товариством на банківську картку № НОМЕР_1 хх-хххх-2462, яка була вказана відповідачем при укладенні договору.
Загальна сума заборгованості за кредитним договором, заявлена до стягнення позивачем в позовній заяві, становить – 26 568,29 гривень, з яких: заборгованість по кредиту – 8598,96 гривень; заборгованість по процентах за користування кредитом 17 969,33 гривень; заборгованість по комісії за надання кредиту (в разі наявності) – 0,00 грн.
24 лютого 2025 року відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за договором факторингу № МВ-ТП/23.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак у поданих до суду через систему «Електронний суд» заявах від 20 квітня 2026 року та 20 травня 2026 року представник позивача просила судові засідання, призначені на 20 квітня 2026 року о 09 год. 15 хв., 26 травня 2026 року о 09 год. 45 хв., проводити у відсутності представника позивача. У позовній заяві представник позивача вказав, що позивач не заперечує щодо можливого розгляду справи без його участі та без участі відповідача та можливого ухвалення у справі заочного рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, належно повідомлялася про час, місце розгляду справи на20 квітня 2026 року на 09 годину 15 хвилин, поштовий конверт з ухвалою суду про призначення справи до судового засідання, повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Далі повідомлялася через веб-сайт Судової влади на 26 травня 2026 року на 09 годину 45 хвилин. Причину неявки не повідомила, яку слід вважати неповажною, відзиву до суду направлено не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п. 3,4 ч.8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до висновку про можливе задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджені надані матеріали до позовної заяви (в паперовій формі та в електронній формі в АСДС), на підставі яких слід прийти до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:
З копії договору кредитної лінії № 137194481 від 30 вересня 2024 року слід, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали означений договір кредитної лінії (далі- договір), за п. 2.1-2.2 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 8600,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 договору є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором позичальника JTFU 30 вересня 2024 року. (а.с. 22-44)
За п. 2.3 договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 2150,00 гривень 30 вересня 2024 року (що є датою надання кредиту).
За п. 2.4 договору другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором.
За п. 3.1 договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Як слід з п. 4.1 договору з метою укладення цього договору позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення договору (перший транш) та строк оплати обов`язково платежу по процентам за користування кредитом. Протягом обраного строку застосуються спеціальні умови користування кредитом – Дисконтний період. Максимально доступна сума кредиту, яка доступна позичальнику і яку позичальник може отримати шляхом ініціювання другого та наступних траншів, вказана в п. 2.1. договору як сума кредитного ліміту, та визначається кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу позичальника.
Відповідно до п. 5.1 договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4149-49XX-XXXX-2462, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Згідно з п. 8.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника не передбачено.
За п. 8.3 договору базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних. 
Проценти в розмірі визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору. Проценти нараховуються щоденно у відсотках від суми кредиту за кожний день користування ним, за ставкою визначеною в порядку зазначеному вище, із розрахунку наявності 365 днів у році не залежно від того високосний рік чи ні. Для зручності позичальника в Особистому кабінеті та бухгалтерському обліку зобов`язання позичальника по сплаті процентів обліковуються та відображається з припущення, що позичальник отримає знижку на витрати по договору, на умовах описаних в п. 8.5. договору. Про розмір зобов`язань, без врахування знижки вказаної в п. 8.5. договору позичальник інформується в Особистому кабінеті (п.п. 8.8 договору).
З копії паспорта споживчого кредиту продукт «СМАРТ» до договору № 137194481 від 30 вересня 2024 року слід, що відповідач була ознайомлена з умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 4552. Зокрема, у паспорті споживчого кредиту вказано строк кредитування: до 1826 днів (Дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження та поновлення); процентна ставка, процентів річних: базова процентна ставка: 365,00% (при виконанні умов передбачених кредитним договором можуть надаватися знижки до рівня дисконтної ставки: 3,65% - 365,00% або індивідуальної ставки: 328,50 - 365,00%); загальні витрати за кредитом: за Базовою процентною ставкою: 645,00 гривень (з припущення надання знижки до Дисконтної ставки: 625,80); орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі): за Базовою процентною ставкою: 2795,00 гривень (З припущення надання знижки до Дисконтної ставки: 2775,80 гривень); реальна річна процентна ставка, процентів річних: 2333,95 (а.с. 18-21).
З копії заявки на отримання грошових коштів в кредит від 30 вересня 2024 року слід, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно кредитування, вказавши свої персональні дані, адресу проживання, банківську картку, сума кредиту (кредитного ліміту): 8600,00 гривень, сума першого траншу: 2150,00 гривень, договір оферти 137194481, дата укладення договору 30 вересня 2024 року.
Суд дослідив «Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (для фізичних осіб-споживачів фінансових послуг).
01 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 137194481 від 30 вересня 2024 року, за п.п. 1.1.-1.3 якої сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 4 000,00 гривень. Безготівковий переказ цього та інших траншів за договором може бути здійснено за реквізитами платіжної картки позичальника 4149-49XX-XXXX-2462. Не зважаючи на вказане вище, кредитодавець може на вибір позичальника також здійснювати надання траншів за договором за реквізитами платіжної карти вказаної безпосередньо в договорі чи за реквізитами платіжних карток вказаних в інших додаткових угодах до цього договору (за наявності).
Відповідно до п.п. 1.4.-1.5 означеної додаткової угоди з моменту отримання траншу вказаного в п. 1.1. договору, базова процентна ставка за договором (для суми всіх наступних траншів в рамках всього кредитного ліміту та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних. З моменту підписання цієї додаткової угоди, незалежно від зазначеного в договорі, розмір дисконтної чи індивідуальної ставки не може бути більшим за базову процентну ставку вказану вище; денна процентна ставка за користування всією сумою кредиту, що буде фактично видано після укладення цієї додаткової угоди (сумою, що вже знаходиться в користуванні позичальника та сумою додаткового траншу за цією додатковою угодою) розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою, що вже є в користуванні позичальника, та суми що буде видано після укладення цієї додаткової угоди, до закінчення строку кредитування: 112 237,50 грн) / (сума, що вже є в користуванні позичальника, та сума що буде видано після укладення цієї додаткової угоди: 6 150,00 грн.)/(строк кредитування, що залишився по договору: 1 825 днів) ? 100% = 1,00 відсотків в день. Міститься підпис одноразовим ідентифікатором позичальника 5693 від 01 жовтня 2024 року.
Відповідно до копії додаткової угоди від 02 жовтня 2024 року до договору № 137194481 від 30 вересня 2024 року, контрагентами якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1 500,00 гривень (п.п. 1.1).
Як слід з п.п. 1.4-1.5 вказаної вище додаткової угоди, що підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника 4008, з моменту отримання траншу вказаного в п. 1.1. договору, базова процентна ставка за договором (для суми всіх наступних траншів в рамках всього кредитного ліміту та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних. З моменту підписання цієї додаткової угоди, незалежно від зазначеного в договорі, розмір дисконтної чи індивідуальної ставки не може бути більшим за базову процентну ставку вказану вище; денна процентна ставка за користування всією сумою кредиту, що буде фактично видано після укладення цієї додаткової угоди (сумою, що вже знаходиться в користуванні позичальника та сумою додаткового траншу за цією додатковою угодою) розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою, що вже є в користуванні позичальника, та суми що буде видано після укладення цієї додаткової угоди, до закінчення строку кредитування: 139 536,00 грн)/(сума, що вже є в користуванні позичальника, та сума що буде видано після укладення цієї додаткової угоди: 7 650,00 грн.)/(строк кредитування, що залишився по договору: 1 824 днів) ? 100% = 1,00 відсотків в день.
08 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до Договору № 137194481 від 30 вересня 2024 року, за п.п. 1.1.-1.3, п. 1.4 якої сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 950,00 гривень (дев`ятсот п`ятдесят грн. нуль коп.). Безготівковий переказ цього та інших траншів за договором може бути здійснено за реквізитами платіжної картки позичальника 4149-49XX-XXXX-2462. З моменту отримання траншу вказаного в п. 1.1. договору, базова процентна ставка за договором (для суми всіх наступних траншів в рамках всього кредитного ліміту та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних. З моменту підписання цієї додаткової угоди, незалежно від зазначеного в договорі, розмір дисконтної чи індивідуальної ставки не може бути більшим за базову процентну ставку вказану вище.
З копій підтверджень за підписом директора ТОВ «ПрофітГід» Ольги Король слід, що були здійснені перекази грошових коштів в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-757 від 06 вересня 2023 року, платник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»,: номер платіжної картки отримувача: НОМЕР_2 : платіжна інструкція № 83aaafda-fc5d-4906-b9b4-55aab8b550fe, номер транзакції: 42768-21770-54064, дата/час здійснення переказу: 30 вересня 2024 року, сума переказу: 2150,00 гривень; номер платіжної інструкції № 91e1b720-81e6-408f-9738-190e3e462fef, номер транзакції: 42780-30793-65324, дата: 01 жовтня 2024 року, сума: 4000,00 гривень; номер платіжної інструкції: 86f66aca-1e84-4deb-b14a-fed5baef524e, номер транзакції: 42789-61742-08934, дата: 02 жовтня 2024 року, сума: 1500,00 гривень, номер платіжної інструкції: d5f342da-07b8-46f5-812a-b3a9ec831d2b, номер транзакції: 42838-37364-65324, дата: 08 жовтня 2024 року, сума: 950,00 гривень, призначення платежів: Credit transaction 3695404986 ОСОБА_1 Договір (оферта): 137194481 від 30.09.2024.
З копій довідок за підписом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Сергія Сінченка слід, що згідно кредитного договору № 137194481 від 30 вересня 2024 року, укладеного між позичальником/отримувачем - ОСОБА_1 та кредитодавцем/платником – ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», кредитодавцем було ініційовано платіжні операції шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції: рахунок/платіжна карта отримувача: 4149-49XX-XXXX-2462, сума платіжної операції: 2150,00 гривень; ідентифікатор платіжної операції: 42768-21770-54064; дата: 30 вересня 2024 року; сума платіжної операції: 4000,00 гривень; ідентифікатор платіжної операції: 42780-30793-65324; дата: 01 жовтня 2024 року; сума платіжної операції: 1500,00 гривень; ідентифікатор платіжної операції: 42789-61742-08934; дата: 02 жовтня 2024 року; сума платіжної операції: 950,00 гривень; Ідентифікатор платіжної операції: 42838-37364-65324; Дата ініціювання платіжної інструкції: 08 жовтня 2024 року.
З копії розрахунку заборгованості, який наданий директором ТОВ «Таліон Плюс» В. Патіюком слід, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 598,96 гривень, заборгованість по процентах у розмірі 5 242,81 гривень, неустойка: 4 299,48 гривень, всього: 18 141,25 гривень.
Відповідно до копії розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідач ОСОБА_1 має заборгованість: за тілом кредиту 8 598,96 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом 17 969,33 гривень, 4 299,48 – неустойка, всього: 30 867,77 гривень.
З копії договору факторингу № МВ-ТП/23 від 24 лютого 2025 року слід, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали означений договір факторингу, за п.п. 2.1, 4.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення Реєстру прав вимоги. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.
З копії витягу з реєстру прав вимоги від 24 лютого 2025 року слід, що на виконання умов договору факторингу № МВ-ТП/23 від 24 лютого 2025 року клієнт відступив фактору права вимоги до боржників, зокрема, під номером 47 ОСОБА_1 , договір № 137194481 від 30 вересня 2024 року, заборгованість по основному боргу: 8 598,96 гривень, заборгованість по процентах: 5 242,81 гривень, неустойка: 4 299,48 гривень, всього: 18 141,25 гривень.
Копії платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1189 від 27 лютого 2025 року, № 1234 від 28 лютого 2025 року, з яких слід, що ТОВ «Таліон Плюс» перерахувало ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 2396177,01 гривень та 171989,02 гривень, відповідно, з призначенням платежу: плата за вiдступлення права вимоги, згiдно договору факторингу № МВ-ТП/23 від 24.02.2025.
З копії повідомлення про відступлення права вимоги від 24 лютого 2025 року слід, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора С. Сінченка довело до відома відповідача ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за боргами.
З копії повідомлення про дострокове розірвання договору директора ТОВ «Таліон Плюс» В. Патіюка слід, що відповідача ОСОБА_1 було повідомлено про розірвання договору кредитування у зв`язку з несплатою боргів, сума заборгованості становить 30867,77 гривень.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч. 1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п. 5, 6, 7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що первісний кредитор виконав вимоги закону, уклавши з відповідачем договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач, використовуючи своє право згідно укладеного договору, підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором та отримала кредитні кошти, які використовувала на свій розсуд.
Відповідно доч.1, ч. 3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст. 514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Як слід зі ст. 1077 ЦК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Зі ст. 514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже, як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 , отримавши кредитні кошти стосовно договірних умов використовувала їх на свій розсуд, в подальшому не виконуючи договірні умови, не повернула їх.
Сторона позивача уклала договір факторингу з первісним кредитором відповідача, факт набуття позивачем права вимоги за договором кредитної лінії № 137194481 від 30 вересня 2024 року підтверджений належними та допустимими доказами, дослідженими судом.
Таким чином, сторона позивача, отримавши право на витребування кредитних коштів в праві вимагати від відповідача ОСОБА_1 їх повернення. Сторона позивача скористалась своїм правом на отримання також і процентів за користування цими коштами з таких підстав позовні вимоги слід задовольнити.
Крім того сторона позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень.
Стороною позивача було надано копію договору про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року з якого слід, що ТОВ «Таліон Плюс» та адвокатське об`єднання «Ліга юридичних технологій та інновацій» уклали договір про надання правової допомоги.
Копію додаткової угоди № 2260 від 16 грудня 2025 року про надання правової допомоги до договору № 5 від 02 грудня 2024 року з якої слід, що адвокатське об`єднання «Ліга юридичних технологій та інновацій» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір про надання правової допомоги у справі клієнта до відповідача ОСОБА_1 , де була погоджена вартість послуг, яка становила 5000,00 гривень.
Копію акта приймання-передачі наданих послуг від 16 грудня 2025 року відповідно до договору про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року, з якого слід, що вартість послуг становила 5000,00 гривень.
Копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 108 від 16 грудня 2025 року, з якої слід, що ТОВ «Таліон Плюс» перерахувало 5000,00 гривень адвокатському об`єднанню «Ліга юридичних технологій та інновацій» оплати за надання правової допомоги згідно договору № 5 від 02 грудня 2024 року та додаткової угоди № 2 260 від 16 грудня 2025 у справі про стягнення заборгованості.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Сторона відповідача, отримавши позовну заяву та додатки до неї, не надала суду доказів щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу від сторони відповідача не надійшло. З таких підстав слід задовольнити вимоги сторони позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнутий зі сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.205,207,536,626,638,639, ч.1ст.1048,1050,1052, 1054, 1077,1078, ст.1082 ЦК України,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» Колінько Альони Валеріївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄДРПОУ 39700642) заборгованість за кредитним договором у розмірі: 26568 (двадцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 29 копійок.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄДРПОУ 39700642)сплачений судовий збір під час подачі позовної заяви до суду у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривень 40 копійок .
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄДРПОУ 39700642) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 01 червня 2026 року.

Суддя Баришівського
районного суду       С. І. Чехов