ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 р. 	Справа № 440/2998/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 (суддя Бевза В.І.; м. Полтава) по справі № 440/2998/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 задоволено частково позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо незарахування до страхового стажу позивачу періодів роботи з 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 28.03.1994, 01.05.2009 по 21.06.2010, а також періодів роботи в районах крайньої Півночі з 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 31.12.1990 у кратному розмірі із застосуванням пільгового коефіцієнту один рік за один рік і шість місяців; незарахування до розрахунку пенсії заробітної плати відповідно до довідок про заробітну плату з ПП “Карлівський хлібозавод” від 23.05.2024 № 16, Муніципального архіва міста Мончегорська від 22.06.2021 № С-522 та Кольської ГМК “Норникель” від 28.06.2021 № 35500 ОЦО/142, № 35500 ОЦО/142-1.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати позивачу в страховий стаж періоди роботи з 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 28.03.1994, 01.05.2009 по 21.06.2010, а періоди роботи в районах Крайньої Півночі 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 31.12.1990 додатково із застосуванням пільгового коефіцієнту один рік за один рік і шість місяців; заробітну плату відповідно до довідок про заробітну плату з ПП “Карлівський хлібозавод” від 23.05.2024 № 16, Муніципального архіву міста Мончегорська від 22.06.2021 № С-522 та Кольської ГМК “Норникель” від 28.06.2021 № 35500 ОЦО/142, № 35500 ОЦО/142-1, та провести перерахунок пенсії з 24.01.2025.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, встановлено судовий контроль за виконанням рішення від 30.04.2025 у справі №440/2998/25.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у тримісячний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №440/2998/25 з підтверджуючими доказами про його виконання.
18.12.2025 через систему "Електронний суд" до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов звіт про результати виконання рішення суду (вх.№93254/25 від 18.12.2025).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2026 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №440/2998/25, оскільки відповідач виконав рішення суду у даній справі у повному обсязі. 
13.01.2026 до Полтавського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про від позивача про встановлення судового контролю, яка обґрунтована тим, що представником позивача було отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 29.12.2025 № 1600-0202-8/99559 щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 440/2998/25. У даному листі прямо зазначено, що виплата пенсії ОСОБА_1 буде здійснюватись у розмірі, який встановлений до виконання рішення суду, а саме 5622,41 грн. Таким чином, станом на зараз рішення суду від 30 квітня 2025 року у справі № 440/2998/25 залишається фактично невиконаним, оскільки пенсія позивачці виплачується без урахування присуджених судом вимог, що відповідач самостійно підтверджує.
Ухвалою від 19 січня 2026 року Полтавський окружний адміністративний суд заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернув заявнику без розгляду.
Вказана ухвала мотивована тим, що виплата позивачу пенсії у новому розмірі після проведення її перерахунку з урахуванням стажу та заробітної плати на виконання рішення суду у цій справі не є ні підставою, ні предметом позову у справі № 440/2998/25, а рішення суду у справі № 440/2998/25 виконане відповідачем у повному обсязі відповідно до покладених судом зобов`язань на відповідача.
У зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що заява позивача про встановлення судового контролю є очевидно безпідставною та необґрунтованою і підлягає поверненню без розгляду заявнику відповідно до приписів частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач не погодилась з ухвалою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі № 440/2998/25 про залишення заяви про встановлення судового контролю без розгляду, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу № 440/2998/25 для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 440/2998/25 відповідачем було проведено перерахунок за результатами якого розмір пенсії позивачки дорівнює 8587,11 грн. Виплата перерахованої пенсії є невід`ємною частиною процесу перерахунку. Перерахунок — це зміна розміру виплат на основі нових даних (стаж, зарплата) або законодавчих змін, а фактична виплата нового розміру є результатом цього процесу. Таким чином, в даному випадку на виконання рішення суду збільшився страховий стаж позивачки та зараховано довідку про заробітну, що й призвело до зміни розміру пенсії. Відтак, зобов`язавши перерахувати пенсію позивачки, суд зобов`язує виплачувати пенсію у новому розмірі, як частина процесу перерахунку, бо без виплати пенсії у належному розмірі перерахунок не завершено, а отже рішення й не виконано. Однак ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 29.12.2025 № 1600-0202 8/99559 щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 440/2998/25 повідомило, що виплата пенсії ОСОБА_1 буде здійснюватись у розмірі, який встановлений до виконання рішення суду, а саме 5622,41 грн. Таким чином, пенсія позивачці виплачується без урахування присуджених судом вимог, що відповідач самостійно підтверджує.
Позивач зазначає, що всупереч вимог статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі № 440/2998/25, яке набрало законної сили, залишається не виконаним, чим порушено права та законні інтереси позивача. З цих підстав позивач вважає, що наявні підстави для встановлення звіту за виконанням судового рішення, у зв`язку з чим у суду були відсутні підстави для повернення заявника без розгляду.
Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Враховуючи обставини цієї справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382 – 382-3 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду).
За приписами ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Відповідно до ч.1 ст.167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що правовою підставою для застосування вказаного наслідку у вигляді повернення заяви без розгляду є одночасна сукупність наступних умов: 1) невідповідність поданої заяви вимогами, визначеним у частині першій статті 167 КАС України та неможливість розгляду заяви внаслідок таких недоліків; 2) якщо заява є очевидно безпідставною та необґрунтованою.
Зі змісту оскаржуваної ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 встановлено, що суд не розглядав подану позивачем заяву про встановлення судового контролю, вважаючи, що вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою.
Підставою для таких висновків, як відзначив суд, є те, що виплата позивачу пенсії у новому розмірі після проведення її перерахунку з урахуванням стажу та заробітної плати на виконання рішення суду у цій справі не є ні підставою, ні предметом позову у справі № 440/2998/25, а рішення суду у справі № 440/2998/25 виконане відповідачем у повному обсязі відповідно до покладених судом зобов`язань на відповідача.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.
Як свідчать матеріали справи, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 440/2998/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати позивачу в страховий стаж періоди роботи з 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 28.03.1994, 01.05.2009 по 21.06.2010, а періоди роботи в районах Крайньої Півночі 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 31.12.1990 додатково із застосуванням пільгового коефіцієнту один рік за один рік і шість місяців; заробітну плату відповідно до довідок про заробітну плату з ПП “Карлівський хлібозавод” від 23.05.2024 № 16, Муніципального архіву міста Мончегорська від 22.06.2021 № С-522 та Кольської ГМК “Норникель” від 28.06.2021 № 35500 ОЦО/142, № 35500 ОЦО/142-1, та провести перерахунок пенсії з 24.01.2025.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 заяву встановлено судовий контроль за виконанням рішення від 30.04.2025 у справі №440/2998/25 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у тримісячний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №440/2998/25 з підтверджуючими доказами про його виконання.
18.12.2025 через систему "Електронний суд" до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов звіт про результати виконання рішення суду (вх.№93254/25 від 18.12.2025).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2026 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №440/2998/25, оскільки відповідач виконав рішення суду у даній справі у повному обсязі. 
Зі змісту вказаної ухвали колегією суддів встановлено, що відповідачем проведено перерахунок пенсії, а саме: з 24.01.2025 зараховано в страховий стаж періоди роботи з 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 28.03.1994, з 01.05.2009 по 21.06.2010, а періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 31.12.1990 додатково із застосуванням пільгового коефіцієнту один рік за один рік і шість місяців; із врахуванням заробітної плати відповідно до довідок про заробітну плату з ПП “Карлівський хлібозавод” від 23.05.2024 №16, Муніципального архіву міста Мончегорська від 22.06.2021 №С-522 та Кольської ГМК “Норникель” від 28.06.2021 №35500 ОЦО/142, №35500 ОЦО/142-1. Рішенням №164350005138 від 31.10.2025 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , загальний розмір пенсії ОСОБА_1 з 24.01.2025 склав 8587,11 грн відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 23.10.2025. 
Позивачу нараховано пенсійні виплати за період з 24.01.2025 по 30.11.2025 в сумі 30 412,09 грн відповідно до довідки про розрахунок боргу за період з 24.01.2025 по 30.11.2025. Зазначені кошти перераховані на рахунок позивача, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», 25.11.2025 в розмірі 30 412,09 грн., відповідно до списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 05.12.2025.
За наслідками розгляду поданого звіту суд дійшов висновку, що відповідач виконав рішення суду у даній справі у повному обсязі.
Отже, під час розгляду звіту відповідача про виконання судового рішення у цій справі від 18 грудня 2025 року, суд першої інстанції перевірив розрахунок заборгованості на виконання рішення суду у цій справі у сумі 30 412,09 грн за період з 24.01.2025 по 30.11.2025 та дійшов висновку, що рішення суду відповідач виконав у повному обсязі, що у подальшому стало підставою для повернення заяви позивача про встановлення судового контролю без розгляду.
Водночас, що стосується розміру нарахованої позивачу поточної пенсії за грудень 2025 року, то вказана обставина не була предметом дослідження судом під час розгляду звіту відповідача та його прийняття відповідно до ухвали суду від 01.01.2026.
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в резолютивній частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 440/2998/25 не визначений період, за який ГУПФУ в Полтавській області має здійснити перерахунок пенсії позивачу.
Тобто, у вказаному судовому рішенні встановлено право позивача на отримання пенсії із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 28.03.1994, 01.05.2009 по 21.06.2010, а періоди роботи в районах Крайньої Півночі 05.08.1983 по 27.08.1983, з 24.10.1983 по 16.07.1985, з 08.10.1985 по 30.11.1987, з 22.07.1988 по 31.12.1990 додатково із застосуванням пільгового коефіцієнту один рік за один рік і шість місяців; заробітну плату відповідно до довідок про заробітну плату з ПП “Карлівський хлібозавод” від 23.05.2024 № 16, Муніципального архіву міста Мончегорська від 22.06.2021 № С-522 та Кольської ГМК “Норникель” від 28.06.2021 № 35500 ОЦО/142, № 35500 ОЦО/142-1, у зв`язку з чим визначено дату, з якої ГУПФУ в Полтавській області зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії - з 24.01.2025, та не обмежено її кінцевим періодом або строком.
Визначаючи характер пенсійної виплати колегія суддів враховує, що за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Аналіз зазначеної норми права дає підстави вважати, що з самого визначення поняття пенсія випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк.
У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання пенсії, яка має виплачуватись постійно один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Але у разі зміни після прийняття рішення судом розміру та порядку соціальних та пенсійних виплат орган влади повинен діяти відповідно до чинного законодавства, не допускаючи за подібних обставин порушень, на які вже звертав увагу суд.
Згідно з усталеною судовою практикою (постанови Верховного Суду України від 23.04.2013 №21-239а11, від 19.03.2013 №21-53а13, від 05.11.2013 №21-293а13, від 07.07.2014 №21-222014 тощо), відступу від якої не здійснювалось Верховним Судом, виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.
Відтак, враховуючи, що у рішенні від 30.04.2025 суд не визначив кінцевої дати періоду, протягом якого відповідачу необхідно здійснити нарахування пенсії позивачу з урахуванням спірних періодів роботи та довідок про заробітну плату, то здійснення таких виплат повинно продовжуватись з дати, встановленої судом, до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при вирішенні спору, або до зміни умов пенсійного забезпечення позивача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що під час судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі підлягають з`ясуванню не лише обставини нарахування та виплати позивачу заборгованості, яка утворилась на момент здійснення перерахунку пенсії позивачу, а й обставини, що свідчать про нарахування позивачу поточної пенсії у відповідності до ухваленого судом рішення. 
Повертаючи заяву позивача про встановлення судового контролю з підстав того, що виплата позивачу пенсії у новому розмірі після проведення її перерахунку з урахуванням стажу та заробітної плати на виконання рішення суду у цій справі не є ні підставою, ні предметом позову у справі № 440/2998/25, суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку, адже обставини за яких ГУПФУ в Полтавській області змінило розмір пенсії позивачу починаючи з грудня 2025 року, якщо такі відбулись, не були з`ясовані судом. 
У випадку якщо розмір пенсії позивача змінився після виконання судового рішення внаслідок внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при вирішенні спору у цій справі, або до зміни умов пенсійного забезпечення позивача, що мало наслідком прийняття територіальним органом ПФУ рішення про перерахунок пенсії позивача, то такі обставини свідчать про наявність нового спору між сторонами. 
Водночас, якщо розмір пенсії позивача був зменшений під час виконання судового рішення у цій справі за відсутності визначених законодавством підстав, то вказані питання мають вирішуватись в порядку судового контролю за виконанням судового рішення. 
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви позивача відповідно до ч.2 ст.167 КАС України.
За цим, доводи апеляційної скарги позивача про порушення норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення заяви, поданої відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, приймаються колегією суддів в якості належних.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали про повернення заяви про встановлення судового контролю, дійшов помилкових висновків та порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 по справі № 440/2998/25 - скасувати.
Справу № 440/2998/25 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   Т.С. Перцова