ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

08 червня 2026 року	Справа №160/6950/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Інфоресурс», Криворізький Національний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.03.2026 року представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства освіти і науки України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Інфоресурс», Криворізький Національний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:
визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти та формування довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» , із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти: «Ні, порушує».
зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомості про відсутність порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», та сформувати нову довідку з Єдиної державної електронної бази з питань освіти із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти: «Так, не порушує».
В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що з 01.09.2021 року ОСОБА_1 за рішенням приймальної комісії від 05.08.2021, протокол №27, був зарахований студентом першого курсу заочної форми навчання за напрямками (спеціальностями) за державним замовленням до Криворізького Національного університету Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету», що підтверджується витягом з наказу від 06.08.2021 № 101-ст «Про зарахування на навчання».
На підставі особистої заяви ОСОБА_1 останній призваний на строкову військову службу, з 20.12.2021 року йому студенту заочного відділення гр. МЕЕП-21 1/кр за спеціальністю 141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка, «Монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд" освітньо-кваліфікаційного рівня «Фаховий молодший бакалавр», бюджетного фінансування надано академічну відпустку (терміном на 1 рік, тобто до 20 грудня 2022 року), що підтверджується наказом №169-ст від 13.12.2021. 
ОСОБА_1 зарахований до команди № НОМЕР_2 , що підтверджується повісткою № 121 від 13.12.2021 року та військовим квитком НОМЕР_3 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України №132 від 25 травня 2024 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та зараховано до військового оперативного резерву зі взяттям на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
12 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства освіти і науки України з заявою, в якій просив:
«Внести зміни у записі в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відомостей про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту», а саме в розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 Закону України «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».
У зв`язку з відсутністю відповіді, 18.11.2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до Міністерства освіти і науки України з адвокатським запитом, в якому просила повідомити:
- чи розглянуто заяву ОСОБА_1 про внесення змін у записі в Єдиній державній електронній базі з питань освіти?
- яке рішення прийнято Вами за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення змін у записі в Єдиній державній електронній базі з питань освіти?
- чи внесені зміни у записі в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відомостей про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме в розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 Закону України «Про освіту» - «Так, не порушує»?
Листом Міністерства освіти і науки України №5/3027-25 від 26.11.2025 року представнику позивача повідомлено, що згідно з інформацією, наявною в ЄДЕБО, встановлено, що після здобуття освітньої кваліфікації «кваліфікований робітник» (4 рівень НРК) у Криворізькому професійному гірничо-технологічному ліцеї 06.08.2021 року ОСОБА_1 вступив до Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» для здобуття освітньо-професійного ступеня «фаховий молодший бакалавр» (5 рівень НРК) та був відрахований із цього закладу освіти за невиконання вимог навчального плану 04.07.2023 року.
З 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Індустріальний фаховий коледж Криворізького національного університету», здобуваючи освітньо-професійний ступінь «фаховий молодший бакалавр»(5 рівень НРК).
Отже, наявність інформації про навчання в ЄДЕБО, рівень якого не нижче рівня поточного навчання, буде підставою для відображення у довідці у відповідному полі «Ні, порушує».
За результатами розгляду повідомлено про відсутність підстав для внесення змін до ЄДЕБО в частині формування відповідної довідки.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти та формування довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти: «Ні, порушує», у зв`язку з чим представник позивача звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 року для розгляду адміністративної справи №160/6950/26 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
30.03.2026 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
31.03.2026 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
01.04.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Міністерства освіти і науки України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про освіту» рівнями освіти є, зокрема, у послідовності: перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти, третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Додатком 9 до зазначеного Порядку затверджено форму довідки, яка формується за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти та має підтверджувати статус здобувача вищої освіти, а також на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти формувати висновок щодо того, чи порушує поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».
Відповідно до зазначеної норми Закону України «Про освіту» та з метою реалізації пункту 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, згідно з дорученням Міністра освіти і науки України від 31.05.2024 №1/34-Д-24, встановлено алгоритм визначення послідовності здобуття освіти, здійснено розроблення технічного опису та забезпечено доопрацювання відповідно до нього програмного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
За Законом України «Про вищу освіту», вища освіта визначається як сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень ніж рівень повної загальної середньої освіти.
Після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти.
Повторне зарахування на навчання на такий же самий освітній рівень означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності, що в термінах визначення послідовності здобуття освіти свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку.
Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 після здобуття освітньої кваліфікації «кваліфікований робітник» (4 рівень НРК) у Криворізькому професійному гірничотехнологічному ліцеї 06.08.2021 вступив до Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» для здобуття освітньо-професійного ступеня «фаховий молодший бакалавр» (5 рівень НРК), відрахований із цього закладу освіти за невиконання вимог навчального плану 04.07.2023.
З 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Індустріальний фаховий коледж Криворізького національного університету», здобуваючи освітньо-професійний ступінь «фаховий молодший бакалавр» (5 рівень НРК).
Отже протягом двох років позивач набував сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей за освітнім рівнем „фаховий молодший бакалавр" та знову був зарахований на цей самий рівень освіти.
Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку.
Вважаємо, що позивач здобуває освіту непослідовно.
Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі зазначено «Ні, порушує».
На думку представника відповідача, Міністерство освіти і науки України не порушувало права і законні інтереси позивача, не вносило до ЄДЕБО відомості стосовно позивача та не зобов`язано вчиняти щодо нього дії із внесення в ЄДЕБО інформації.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, треті особи пояснень щодо позову або відзиву на позовну заяву не надали, з заявами та клопотаннями на адресу суду не зверталися.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що з 01.09.2021 року ОСОБА_1 за рішенням приймальної комісії від 05.08.2021, протокол №27, був зарахований студентом першого курсу заочної форми навчання за напрямками (спеціальностями) за державним замовленням до Криворізького Національного університету Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету», що підтверджується витягом з наказу від 06.08.2021 №101-ст «Про зарахування на навчання».
ОСОБА_1 призваний на строкову військову службу з 20.12.2021 року. Студенту заочного відділення гр. МЕЕП-21 1/кр за спеціальністю 141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка, «Монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд" освітньо-кваліфікаційного рівня «Фаховий молодший бакалавр», бюджетного фінансування надано академічну відпустку терміном на 1 рік, тобто до 20 грудня 2022 року, що підтверджується наказом №169-ст від 13.12.2021.
ОСОБА_1 зарахований до команди № НОМЕР_2 , що підтверджується повісткою № 121 від 13.12.2021 року та військовим квитком НОМЕР_3 .
Відповідно до наказу в.о.директора Криворізького Національного університету Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» №187-ст. від 30.12.2022 року: 
ОСОБА_2 , здобувачу освіти заочного відділення гр.МЕЕП 21 1/кр за спеціальністю 141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка, освітньо-професійна програма «Монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд», освітньо-кваліфікаційного рівня «Фаховий молодший бакалавр», бюджетного фінансування, надати академічну відпустку з 01.01.2023 по 01.07.2023 терміном на шість місяців.
Відповідно до наказу Т.в.о. директора Криворізького Національного університету Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» №77-ст від 14.07.2023 року, ВІДРАХУВАТИ:
ОСОБА_3 , здобувача освіти заочного відділення гр.МЕЕП 21 1/кр за спеціальністю 141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка, освітньо-професійна програма «Монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд», освітньо-кваліфікаційного рівня «Фаховий молодший бакалавр», бюджетного фінансування, з 04.07.2023 року, який не приступив до навчання після академічної відпустки.
Підстава: заява методиста відділення, ОСОБА_4 від 04.07.2023 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України №132 від 25 травня 2024 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та зараховано до військового оперативного резерву зі взяттям на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №635137 від 02.05.2025 року, ОСОБА_1 на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 Закону України «Про освіту» - НІ, ПОРУШУЄ.
12.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства освіти і науки України з заявою, в якій просив:
«Внести зміни у записі в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відомостей про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту», а саме в розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 Закону України «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».
У зв`язку з відсутністю відповіді, 18.11.2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до Міністерства освіти і науки України з адвокатським запитом, в якому просила повідомити:
- чи розглянуто заяву ОСОБА_1 про внесення змін у записі в Єдиній державній електронній базі з питань освіти?
- яке рішення прийнято Вами за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення змін у записі в Єдиній державній електронній базі з питань освіти?
- чи внесені зміни у записі в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відомостей про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме в розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 Закону України «Про освіту» - «Так, не порушує»?
Листом Міністерства освіти і науки України №5/3027-25 від 26.11.2025 року представнику позивача повідомлено, що згідно з інформацією, наявною в ЄДЕБО, встановлено, що після здобуття освітньої кваліфікації «кваліфікований робітник» (4 рівень НРК) у Криворізькому професійному гірничо-технологічному ліцеї 06.08.2021 року ОСОБА_1 вступив до Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» для здобуття освітньо-професійного ступеня «фаховий молодший бакалавр» (5 рівень НРК) та був відрахований із цього закладу освіти за невиконання вимог навчального плану 04.07.2023 року.
З 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Індустріальний фаховий коледж Криворізького національного університету», здобуваючи освітньо-професійний ступінь «фаховий молодший бакалавр»(5 рівень НРК).
Отже, наявність інформації про навчання в ЄДЕБО, рівень якого не нижче рівня поточного навчання, буде підставою для відображення у довідці у відповідному полі «Ні, порушує».
За результатами розгляду повідомлено про відсутність підстав для внесення змін до ЄДЕБО в частині формування відповідної довідки.
ОСОБА_1 вважає протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти та формування довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», із зазначенням відомостей про послідовність отримання освіти: «Ні, порушує», у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (строк дії воєнного стану в Україні продовжено надалі іншими Указами до сьогоднішнього дня).
Одночасно з введенням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 №2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом (строк проведення загальної мобілізації продовжено надалі іншими Указами до сьогоднішнього дня).
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.93 №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №630, визначено, що МОН України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності, забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Додатком 9 до зазначеного Порядку затверджено форму довідки, яка формується за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти та має підтверджувати статус здобувача вищої освіти, а також на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти формувати висновок щодо того, чи порушує поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту».
Згідно з частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 №2145-VIIІ рівнями освіти є:
- дошкільна освіта;
- початкова освіта;
- базова середня освіта;
- профільна середня освіта;
- перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;
- другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;
- третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;
- фахова передвища освіта;
- початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти;
- перший (бакалаврський) рівень вищої освіти;
- другий (магістерський) рівень вищої освіти;
- третій (освітньо-науковий / освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Частиною 2 статті 17 Закону №2145-VІІІ встановлено, що рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.
Згідно частин 1-3 статті 40 Закону №2145-VІІІ після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про вищу освіту» вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти.
Необхідно зазначити, що у разі повторного вступу для здобуття освіти за тим самим освітнім ступенем, здобуття вищої освіти відбуватиметься в непослідовному порядку.
Судом враховує, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 після здобуття освітньої кваліфікації «кваліфікований робітник» (4 рівень НРК) у Криворізькому професійному гірничотехнологічному ліцеї 06.08.2021 вступив до Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» для здобуття освітньо-професійного ступеня «фаховий молодший бакалавр» (5 рівень НРК), відрахований із цього закладу освіти за невиконання вимог навчального плану 04.07.2023.
З 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Індустріальний фаховий коледж Криворізького національного університету», здобуваючи освітньо-професійний ступінь «фаховий молодший бакалавр» (5 рівень НРК).
Отже протягом двох років позивач набував сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей за освітнім рівнем „фаховий молодший бакалавр" та знову був зарахований на цей самий рівень освіти.
Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку.
А отже, позивач здобуває освіту непослідовно.
Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі зазначено «Ні, порушує».
Не вважається порушенням послідовності здобуття освіти у разі, якщо здобувача освіти було поновлено на навчання або переведено з іншого закладу освіти, а попереднє навчання було за таким же рівнем, що й поточне навчання.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд дійшов висновку, що довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №635137 від 02.05.2025 року, відповідно до якої поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 Закону України «Про освіту» - НІ, ПОРУШУЄ, є правомірною.
Аналогічна правова позиція підтримана колегією суддів в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 31.07.2025 року в справі №280/11080/24.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1064,96 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "Таскомбанк" від 20.03.2026 року.
З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Інфоресурс», Криворізький Національний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник