Справа № 510/886/26
Провадження № 2/510/1973/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;
-за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Ліка В.Г. надала відзив на позов, зазначивши, що по суті відповідач позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 визнає, вважає можливим їх задоволення в частковому відношенні до його доходу, а саме в розмірі частини від заробітку щомісячно. Стосовно вимог позивачки про «вирішення питання із пропискою дітей» вважає, що спора між ними, сторонами у справі, щодо реєстрації місця мешкання спільних дітей немає, ці вимоги взагалі оформлені неналежним чином, не відповідають вимогам цивільно-правового спору та не відповідають положенням ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку із чим задоволенню не підлягають. Просили врахувати доводи, викладені у відзиві на позов, справу розглянути без їхньої участі.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.
В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копії паспортів сторін; фотоскріни з мобільного телефону із зображенням відповідача; копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 із ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія паспорту громадянина України, оформленого на ім`я ОСОБА_8 ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 05.06.2025р. про розірвання шлюбу між сторонами.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку з відповідача ОСОБА_2 , із яким розлучена і який є батьком дитини, зазначивши, що сім`я їх розпалась,сторони мешкають окремо і спільних стосунків не підтримують. Відповідач з 2018 року не підтримує доньку матеріально, грошові кошти на необхідні для дитини потреби для її нормального розвитку та виховання – не надає. В даний час донька знаходиться разом із позивачкою, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, позивачка бажає закріпити аліментний обов`язок у примусовому порядку. Позивачка займається вихованням дитини, приймає участь в її утриманні, вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку від його заробітку (доходу) щомісячно. Після розірвання шлюбу із відповідачем позивачка уклала шлюб із ОСОБА_4 , у цьому шлюбі народила дитину, в даний час знаходиться у відпустці по догляду за сином. Відповідач офіційно не працює. Доходів позивачки не вистачає для утримання дитини.
Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Як встановлено в судовому засіданні, з вересня 2018р. неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо від позивачки та дітей (від шлюбу сторін в них народилось двоє дітей, один із яких досяг повноліття), має на утриманні ще одну малолітню дитину від іншого шлюбу.
Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, донька сторін знаходиться на утриманні матері.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачена можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, не приймає участі в утриманні своєї дитини добровільно, не має на утриманні інших осіб, при цьому домовленість між позивачкою та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини (доньки ОСОБА_3 ) відсутня, суд приходить до висновку, що слід закріпити аліментний обов`язок батька в судовому порядку, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини.
Згідно із ч. 3 статті 181 СК України з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Надаючи свої пояснення у відзиві на позов, відповідач не заперечував свого батьківського обов`язку щодо утримання неповнолітньої доньки, погодився на надання матеріальної допомоги доньці в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 04 травня 2026 року. 
Крім того, в порядку ст. 141 ЦК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.
Щодо заявлених вимог позивачки про вирішення питання про реєстрацію місця мешкання дітей, оформлених позивачкою в якості прохання «вирішити питання з пропискою дітей» суд зазначає, що вони не відповідають вимогами ст. 175, 177 ЦПК України, являються неналежно оформленими, не містять зрозуміле формулювання та правову аргументацію, у зв`язку із чим не можуть розглядатися судом та бути задоволені.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 141, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. 

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Рені Одеської області, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.05.2026р. до 11.11.2029р., тобто до досягнення повноліття донькою ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1331 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вячеслав ДУДНИК