Справа № 606/560/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2026 року       м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі: 
головуючого судді Марціцкої І.Б.
за участю секретаря судового засідання Пазірович Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути із відповідача в свою користь заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику № 7917840425 від 23.04.2025 у розмірі 19002 грн.
Позовна заява обґрунтовани тим, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 уклали Договір надання грошових коштів у позику № 7917840425 від 23.04.2025, згідно з яким, Позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн, строком на 360 днів.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 19002 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн., процентів – 4002 грн. та 10000 грн. неустойки чим порушуються права та інтереси ТОВ «ІННОВА НОВА».
Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов.
Ухвалою судді від 31.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутності. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказав, що ним сплачено 12273 грн., однак кошти були неправомірно зараховані на оплату відсотків, а не на тіло кредиту. Також заперечував проти вимог щодо стягнення неустойки, вказував, що це суперечить Прикінцевим та Перехідним положенням ЦК України. Вважає вимоги позивача несправедливими, оскільки відсотки за користування кредитом більш як в два рази перевищують сам кредит. 
Представником позивача надіслано відповідь на відзив, у якій вказано, що відсотки нараховані в межах строку кредитування, в розмірі який визначено сторонами у договорі. Відповідач добровільно підписав правочин, погодився на всі умови, не відмовився від договору протягом чотирнадцяти календарних днів, відтак, всі заявлені вимоги є правомірними. 
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
На підтвердження виконання позивачем переддоговірного обов`язку щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця, до позовної заяви долучено копію паспорта споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 23.04.2025 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 8292.
У матеріалах справи, окрім того, міститься копія анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://finsfera.ua//), копія електронного листа з одноразовими ідентифікаторами для підписання кредитного договору (8211), надісланого на номер телефону, зазначений в анкеті клієнта, а також Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Іннова Фінанс» (нова редакція), що набули чинності з 17.11.2024 року.
23.04.2025 ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі Договір надання грошових коштів у позику № 7917840425, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 8349, що підтверджується паперовою копією цього договору.
Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів НОМЕР_1 .
Згідно з умовами цього договору розмір кредиту 5000,00 грн, кредит було надано строком на 360 днів, розмір процентної ставки 1 % за один день та застосовується у межах строку кредиту(тобто протягом 360 днів). 
Відповідно до п.6.6.1 Договору, Позичальник здійснює платежі з погашення заборговансті за Договором у розмірі і строки визначені Договром. 
Графік платежів визначний в Додатку до Договору. Згідно з графіком відповідач зобов`язувався сплачувати спершу проценти за користування кредитом. Саме тіло кредиту мало бути оплачено одним платежем в розмірі 5000 гр. – 18.04.2026.
Таким чином, заперечення відповідача щодо порушення черговості погашення заборгованості позивачем спростовуються положеннями підписаного ним Договору.
16.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрактовий Дім» (далі ТОВ «Контрактовий Дім», ФК) і ТОВ «Іннова Фінанс» (клієнт) укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів, за умовами якого клієнт доручив ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС (міжнародних платіжних систем) для сервісів Visa Direct/MasterCard Money Send.
23.04.2025 року ТОВ ФК «Контрактовий дім» (надавач платіжних послуг) за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс» (платник) здійснило переказ кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 .
Згідно із відповіддю АТ «А Банк»», яка надана на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 була емітована банківська карта № НОМЕР_3 , на вказану карту 23.04.2025 бул зараховано 5000 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 19.03.2026 заборгованість становить 19002 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн., процентів – 4002 грн. та 10000 грн. неустойки .
Як видно зі змісту вказаного розрахунку, відповідач ОСОБА_1 частково виконав зобов`язання по договору, погашаючи заборгованість за кредитом, сплативши загалом 12273,00 грн, з яких 11523 грн віднесено у рахунок погашення заборгованості за процентами, 750 грн. комісія.
Зі змісту Рішення єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» № 05-09/2025 від 05.09.2025 року слідує, що ТОВ «Іннова Фінанс» змінило назву на ТОВ «Іннова-Нова».
Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.09.2025 року повна назва юридичної особи за кодом ЄДРПОУ 44127243 Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова». Вказаний код ЄДРПОУ співпадає з кодом кредитодавця ТОВ «Іннова Фінанс» згідно з договором надання грошових коштів у кредит № 7917840425 від 23.04.2025..
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Із заявлених позовних вимог слідує, що позивач нарахував відповідачу 15525 грн. процентів (4002 грн. – заборгованість, яку просять стягнути +11523 грн., які сплачені відповідачем).
Таким чином з відповідач мав би сплатити позивачу 20525 грн. ( 5000 тіло кредиту +15525 грн. – проценти за користування кредитом).
Щодо комісії суд зазначає наступне, позивач у договорі не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх послуг Кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, які надаються відповідачу за які встановлена комісія за надання кредиту та обслуговування, тому, суд вважає, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частини першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (подібні висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №204/224/21).
Тому, вимоги про стягнення комісії є протиправними.
З врахуванням того, що з відповідачу не мала б нараховуватись комісія, також не мали б такі платежі з оплат здійснених ОСОБА_1 зараховуватись на комісію, то з відповідача в користь позивача слід стягнути 8252 грн. заборгованості (20525 грн. ( 5000 тіло кредиту +15525 грн. – проценти за користування кредитом) - 12273,00 грн. – сплачена сума тілі та процентів відповідачем). 
Позивачем пред`явлено до стягнення неустойки у сумі 10000 грн.
Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування.
Однак, на час розгляду справи положення Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є чинними.
Відповідно до ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України; основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України; актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово постановлювала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Отже, неустойка у розмірі 10000грн. не підлягає стягненню.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
8252 грн х 100 / 19002 грн = 43 % (розмір задоволених позовних вимог);
2 662,40 грн х 43 % = 1145 грн. (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).
Керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 279 ЦПК України ,суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити часково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» 8252 грн. заборгованості за кредитним договором № № 7917840425 від 23.04.2025..
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» судовий збір в розмірі 1145 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.  Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ТОВ "ІННОВА-НОВА" (ЄДРПОУ 44127243, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, поверх 2, офіс 5, 04071).
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Теребовлянського районного суду  І.Б. Марціцка
Тернопільської області