Справа №579/342/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.	
Номер провадження 33/816/1177/26 	Суддя-доповідач Янголь Є. В. 	
Категорія  126 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Янголь Є.В.,

за участю секретаря Баришевої А.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Вернигори В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Вернигори Валентина Миколайовича на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 02 квітня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 02 квітня 2026 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665,60 грн, за те, що він, 10 лютого 2026 року, близько 14 год. 40 хв., в м.Кролевець, по вул. Виноградова повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ 2114, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник – ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 02 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності – скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначав, що відсутні належні докази вчинення даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , оскільки постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП не набрала законної сили, у розумінні ч.2 ст. 291 КУпАП, тож посилання суду на вказану постанову не може визнаватися допустимим й виключає склад правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, а висновки судді суду першої інстанції з цього приводу свідчать про його упередженість і про недотримання суддею при розгляді даної справи як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ.
Також, вказує на те, що працівниками поліції було порушено процедуру щодо послідовності дій при зупинці транспортного засобу відповідно до ч.3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». До того ж, фактичне місце зупинки транспортного засобу не відповідає місцю, що зазначене у протоколі й оскаржуваній постанові.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Вернигора В.М. апеляційну скаргу підтримали із мотивів, зазначених у ній.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається із оскаржуваної постанови висновки суду першої інстанції підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 10.02.2026 року серії ЕПР1 № 587895 (а.с. 2); копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП від 06.03.2025 року (а.с.3); повідомленням відділення поліції №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, за змістом якого згідно з обліковими даними Національної автоматизованої інформаційної системи ІПНП (ГСЦ «Посвідчення водія») на ім`я ОСОБА_1 , було видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 12.10.2018 року ТСЦ 5941 України, категорії А, В, С, дане посвідчення анульоване у зв`язку із завершенням терміну дії, 03.08.2020 р. ; відеозаписами, які було долучено працівниками поліції до складених матеріалів (а.с. 5); витягом з Національної автоматизованої інформаційної системи ІПНП (а.с.17). 
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вказаними доказами доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Доводи захисника про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не набрала законної сили у розумінні ч.2 ст. 291 КУпАП, не є обґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу. 
У матеріалах справи на а.с.3 наявна копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП від 06.03.2025 року, де у графі №9 стоїть підпис ОСОБА_1 , який підтверджує отримання ним копії зазначеної постанови. Тож, у відповідності до ч.2 ст. 291 КУпАП, зазначена постанова набрала законної сили. 
Суд враховує, що ОСОБА_1 , під час розгляду зазначеної справи за ст. 126 ч. 5 КУпАП, будучи обізнаним про наявність в матеріалах справи копії постанови від 06.03.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, вказану постанову не оскаржував, що він підтвердив у судовому засіданні. Наявна в матеріалах справи копія зазначеної постанови від 06.03.2025 містить відтиски печаток з датою набрання законної сили та строком пред`явлення до виконання. З врахуванням викладеного факти притягнення ОСОБА_1 06.03.2025 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та набрання відповідною постановою законної сили сумнівів не викликають. 
Також не заслуговують на увагу доводи захисника про те, працівниками поліції було порушено процедуру щодо послідовності дій при зупинці транспортного засобу відповідно до до ч.3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки, як зафіксовано на відеозаписі з бодікамер поліцейських (файл 002913_00000020260210143850_0008 та файл 00HY125_1_212520260210144025_0005), ними неодноразово було повідомлено ОСОБА_1 причину зупинки, яка полягала в тому, що останній не зупинився на знак «СТОП» (знак 2.2 п.33.2 ПДР України). 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» підставою для зупинки працівником поліції транспортного засобу є зокрема порушення водієм Правила дорожнього руху. Підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу може бути не тільки безпосереднє порушення водієм ПДР, а й наявність у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення.
Окрім того, згідно з приписами п. 1, 4 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, в тому числі перевіряти документи та зупиняти т/з, враховуючи дію в країні воєнного стану.
Стосовно твердження апелянта про невідповідність фактичного місця зупинки транспортного засобу місцю, зазначеному у протоколі й оскаржуваній постанові, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне. 
Так, апелянт зазначає про невідповідність місця зупинки транспортного засобу, однак не зазначає, в чому саме ця невідповідність полягає. В оскаржуваній постанові суду зазначені відомості про керування транспортним засобом по вул. Виноградова, відомості про зупинку транспортного засобу відсутні. 
У даному випадку місце зупинки не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про факт керування транспортним засобом саме по вул. Виноградова, ОСОБА_1 підписав цей протокол та заперечень не висловлював. Будь-які підстави для сумнівів щодо вказаної обставини відсутні.
З врахуванням викладеного висновок суду першої інстанції про керування транспортним засобом по вул. Виноградова відповідає обставинам справи. 
Для визнання винуватості ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП ключовим є не місце зупинки транспортного засобу, а те, що він не має права керування транспортним засобом, однак, здійснює таке керування повторно, протягом року, що свідчить про наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення.
З підстав зазначених вище твердження захисника про упередженість суду при розгляді справи не знайшло свого підтвердження, оскільки суддя дослідив усі наявні в справі докази, справа була розглянута повно, всебічно й об`єктивно, і будь-яких порушень при цьому під час апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено.
Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 8 статі 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, –
П О С Т А Н О В И В:
Постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 02 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Вернигори Валентина Миколайовича на цю постанову – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Суддя Сумського апеляційного суду	Янголь Є. В.