ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/404/26	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області	
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 20.03.2026р. у справі № 280/404/26	
за позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії 	
 	 	
ВСТАНОВИВ:

16.01.2026р. Запорізьким окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, і судом першої інстанції 21.01.2026р. за цим адміністративним позовом відкрито провадження у справі №280/404/26 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.
Представник позивача – Косякова З.М., посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідно до виданого позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2025, останній, як спадкоємець – син померлої ОСОБА_2 , отримав спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 107 584, 43 грн., яка належала спадкодавцю. Частина суми в розмірі 53 527,10 грн. позивачу перераховано на банківський рахунок, але у виплаті іншої частини суми, зазначеної у свідоцтві про право на спадщину за законом у розмірі 54 057,33 грн. відповідач відмовив, у зв`язку з тим, що виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.05.2023р. у зв`язку з тривалою неоплатою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону №1058. В подальшому, звернень від ОСОБА_2 до органів Пенсійного фонду України щодо поновлення виплати пенсії не надходило. Представник позивача вважає таке рішення відповідача протиправним оскільки вважає, що позивач має право на виплату залишкової частини недоотриманої пенсії спадкодавця, тому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області 22127-21901\Д-02\8-0800\25 від 17 листопада 2025 р.; - зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області сплатити на користь ОСОБА_1 залишкову частину недоотриманої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 в сумі 54 057,33 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2026р. у справі №280/404/26 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною відмову у виплаті ОСОБА_1 частини недоотриманої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 у розмірі 54 057,33 грн, викладену у відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області вих. №22127-21901/Д-02/8-0800/25 від 17 листопада 2025 року; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 54 057,33 грн, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2025.
Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу та Третім апеляційним адміністративним судом 20.04.2026р. за цією апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження у справі № 280/404/26 та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 26.05.2026р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.
Відповідач – ГУ ПФУ в Запорізькій області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 20.03.2026р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Позивач та його представник правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 - позивач у справі, є сином померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на обліку як отримувач пенсії, обчисленої відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та була зареєстрована за адресою, що є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.
З 01.05.2023р. виплата пенсії ОСОБА_2 була призупинена відповідачем у зв`язку з тривалою неоплатою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону №1058.
Згідно із Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Олександрівським відділом ДРАЦС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), мати позивача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в м. Молочанськ Токмацького району Запорізької області.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 квітня 2025 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-311, спадкоємцю – сину померлої ОСОБА_2 – ОСОБА_1 , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у розмірі 107 584, 43 грн., яка належала спадкодавцю, що підтверджується довідкою ГУ ПФУ України в Запорізькій області від 25 вересня 2024 р. № 256.
На звернення позивача від 17.11.2025р. ГУ ПФУ в Запорізькій області була надана відповідь, згідно якої виплата пенсії ОСОБА_2 була призупинена з 01.05.2023р. відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України у зв`язку з тривалою неоплатою, та оскільки в подальшому звернень від ОСОБА_2 до органу Пенсійного фонду України щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі, з повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, не надходило, пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2024 р. у зв`язку із смертю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Отже, після смерті ОСОБА_2 залишилась нарахована та недоодержана пенсія за період з 01.07.2022 по 31.01.2024 в сумі 53 527,10 грн., яку позивачу як спадкоємцю на підставі заяви та доданих документів в червні 2025 року перераховано на банківський рахунок.
Надаючи оцінку спірним відносинам, які виникли між сторонами у цій справі, колегія суддів проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення, яке є предметом апеляційного перегляду, вважає за необхідне зазначити наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV) (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно із ст. 52 Закону № 1058-ІV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Наведена норма закону кореспондує статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (з дня відкриття спадщини - стаття 1220 Цивільного кодексу України).
Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок), визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.
Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.
Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.
Враховуючи вказані приписи законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а в разі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Судом апеляційної інстанції під час розгляду цієї справи встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою про виплату йому недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Разом з заявою позивачем було надано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 квітня 2025 року, як це передбачено положеннями 2.26 Порядку. У свідоцтві про право на спадщину зазначено суму недоотриманої пенсії у розмірі 107584,43 грн. Зазначена сума підтверджується довідкою відповідача.
При цьому, відповідач не посилався на надання позивачем неповного пакету документів, передбачених Порядком.
Водночас, як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вих. №22127-21901/Д-02/8-0800/25 від 17 листопада 2025 року позивачу виплачено пенсію лише за період з 01.07.2022 по 31.01.2024 у сумі 53527,10 грн. При цьому згідно довідки від 05.02.2026, період за який була нарахована пенсія у вказаному розмірі складає з липня 2022 року по квітень 2023 року.
Колегія суддів звертає увагу, що норми частини третьої статті 52 Закону № 1058-ІV та статті 1227 ЦК України узгоджуються із приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 46 Закону № 1058-ІV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Отже положення частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058-ІV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.
Норми частини першої статті 46 Закону № 1058-ІV, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Така позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.09.2020 у справі №428/6685/19.
Отже, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень незалежно від наявності або відсутності вини будь-якої із сторін спірних правовідносин щодо неотримання пенсійних виплат пенсіонером.
Крім того, як вбачається з наданої копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2025, у ньому вже визначено право на одержання суми пенсії у розмірі 107584, 43 грн, на підставі довідки, наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області №256 від 25.09.2024.
Таким чином, оскільки відповідачем фактично підтверджено наданою довідкою, що пенсія у розмірі 107584, 43 грн. не є спірною та була вже нарахована ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що доводи відповідача, викладені у відповіді від 17.11.2025 є безпідставними.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно наявності у позивача права на виплату йому суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 54 057,33 грн, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2025, а також з тим, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання протиправною відмови у виплаті ОСОБА_1 частини недоотриманої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 у розмірі 54 057,33 грн., викладену у відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області вих. №22127-21901/Д-02/8-0800/25 від 17 листопада 2025 року та зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 54 057,33 грн, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2025.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позову, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 20.03.2026р. залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2026р. у справі №280/404/26 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано – 16.06.2026р. 

Головуючий - суддя А.О. Коршун 

суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов