Справа № 991/6486/26
Провадження 1-кс/991/6496/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 і захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) ОСОБА_6 
про продовження строку тримання під вартою
ОСОБА_4 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, громадянин України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, розлучений, РНОКПП НОМЕР_1 ),
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі-КК)
у кримінальному провадженні №52021000000000573 від 07.12.2021,
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис судового провадження.
20.05.2026 до ВАКС надійшло клопотання детектива НАБУ ОСОБА_6 (далі- детектив), погоджене прокурором САП ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №52021000000000573 від 07.12.2021, для розгляду якого відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судовій справі № 991/6486/26, (провадження 1-кс/991/6496/26).
21.05.2026 до ВАКС надійшло клопотання того ж детектива, погоджене тим же прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №52021000000000573 від 07.12.2021, для розгляду якого відповідно до статті 35 КПК і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судовій справі №991/6502/26, (провадження 1-кс/991/6512/26).
21.05.2026 до ВАКС надійшло клопотання того ж детектива, погоджене тим же прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №52021000000000573 від 07.12.2021, для розгляду якого відповідно до статті 35 КПК і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судовій справі № 991/6503/26, (провадження 1-кс/991/6513/26).
21.05.2026 ухвалою суду об`єднано в одне судове провадження із присвоєнням єдиного унікального номера судової справи №991/6486/26 (провадження 1-кс/991/6496/26) матеріали судових справ №991/6486/26 (провадження 1-кс/991/6496/26), №991/6502/26 (провадження 1-кс/991/6512/26), №991/6503/26 (провадження 1-кс/991/6513/26).
22.05.2026 здійснено судовий розгляд із постановленням ухвал за кожним клопотанням.
2. Короткий виклад клопотання і позицій учасників судового провадження.
2.1. Детектив у клопотанні просив: ««1) Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб; 2) При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави у розмірі 1 996 800 гривень; 3) Покласти на підозрюваного такі обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування підозрюваними: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , зі свідками:, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; здати на зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю»,
що обґрунтовувалось зокрема таким: «1. Фактичні обставини.
1.1 Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у провадженні № 52021000000000573 за підозрою, зокрема, ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України..
1.2 У провадженні розслідуються обставини неправомірних дій службових осіб АТ «ДПЗКУ», що призвело до заволодіння майном (кукурудзою) під час виконання зовнішньоекономічних контрактів з компаніями «TRANS TRADE RK SA» (3 контракти) та «QAM7 DMCC» (1 контракт) на загальну суму 28 860 792,4 дол США.
Як виявлено слідством, ОСОБА_9 , очоливши у листопаді 2020 року АТ ДПЗКУ, не пізніше травня 2021 року спільно з своїм знайомим та одночасно директором та кінцевим бенефіціарним власником компанії Trans Trade RK SA (далі - ТТ) ОСОБА_10 , створив та очолив ОЗГ, до якої ними залучено керівника Департаменту АТ ДПЗКУ ОСОБА_4 , довірену особу ОСОБА_10 - ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 , та яка упродовж 2021 року шляхом зловживання ОСОБА_9 та ОСОБА_4 своїм службовим становищем безоплатно та безповоротно заволоділа майном АТ ДПЗКУ (кукурудзою) загальною вартістю більше 28,8 млн дол США при укладенні й виконанні АТ ДПЗКУ як Продавцем 4 договорів поставки.
Одним із способів заволодіння чужим майном стало підроблення офіційних документів (коносаментів та ветеринарних сертифікатів), організоване ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , а безпосередньо вчинене, зокрема ОСОБА_8 , оригінали яких залишалися у розпорядженні ОЗГ, а підроблені документи спрямовувалися до АТ ДПЗКУ для створення хибного враження володіння оригіналами цих документів та контролю майна.
Після закінчення злочину ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вчинено легалізацію майна, одержаного злочинним шляхом.
1.3. Так, в.о. голови правління ОСОБА_9 та директор департаменту трейдингу ОСОБА_4 уклали 3 контракти з ТТ щодо поставки кукурудзи, а саме:- №EXP120521-FC від 12.05.2021 - загальна вага Товару становить 65 000,00 метричних тонн +/- 5%, ціною 292,00 доларів США за 1 (одну) метричну тонну, загальною вартістю - 18 980 000, 00 доларів США. - №EXP020621-FC від 02.06.2021 - загальна вага Товару становить 35 000,000 метричних тонн +/-10%, ціною 287,00 доларів США за 1 (одну) метричну тонну, загальною вартістю - 10 045 000,00 доларів США. - №EXP140621-FC від 14.06.2021 - загальна вага Товару становить 60 000,00 метричних тонн +/- 10%, ціною 290,00 доларів США за 1 (одну) метричну тонну, загальною вартістю - 17 400 000, 00 доларів США.
Згідно з п. 4.3. контракту датою поставки вважається дата коносамента, виданого в порту завантаження. Оригінали коносаментів повинні бути видані та передані Продавцю не пізніще ніж через 2 дні після закінчення завантаження товару (п. 7.3).
За п. 4.4. контракту, право власності на Товар належить Продавцеві та не повинне бути передане Покупцеві до моменту оплати та отримання Продавцем 100% вартості Товару. 
Згідно з п. 6.1 договору 100% вартості товару, поставленого за Контрактом, Покупець сплачує у безготівковій формі на умовах CAD відповідно до рахунку Продавця протягом 3 робочих днів по скан-копіям, наведеним у п. 6.2 Контракту документів, але в будь-якому разі до початку до початку розвантаження судна.
Також у абзаці другому п. 6.1 передбачено, що у разі необхідності та за власним бажанням, Продавець має право вимагати від Покупця надати на їх бланку гарантійний лист, виданий Головними власниками виконуваного судна, адресований АТ «ДПЗКУ», підписаний та скріплений печаткою, в якому зазначається, що судно не розпочне розвантаження вантажу до отримання офіційного підтвердження від АТ «ДПЗКУ» або від призначених ними вантажних портових агентів.
Після отримання оплати оригінали документів надаються Покупцеві протягом 2 днів.
1.4. Морське судно «EIDER S» було завантажено на виконання двох контрактів, укладених між АТ «ДПЗКУ» та компанією ТТ (№EXP120521-FC від 12.05.2021 - завантажено 12 500 метричних тонн фуражної кукурудзи заг вартістю 3 650 000 дол США та №EXP020621-FC від 02.06.2021. - завантажено 38 500 метричних тонн фуражної кукурудзи заг вартістю 11 049 500 дол США).
За результатами завантаження на судно «EIDER S» видано 6 коносаментів від 10.07.2021 на загальну кількість 51 000 метричних тонн (№ 1 на кількість 10 000,000 мт; №2 на кількість 10 000,000 мт; № 3 на кількість 10 000,000 мт; № 4 на кількість 10 000,000 мт; № 5 на кількість 3 300,000 мт; № 6 на кількість 7 700,000 мт). В графі «вантажоодержувач» вказаних коносаментів зазначено: GOL BAHAR SILK ROAD VEGETABLE OIL (IRAN).
1.5. На виконання контракту №EXP140621-FC від 14.06.2021 АТ «ДПЗКУ» завантажила на морське судно «ISLANDER S» 27 797,560 метричних тонн фуражної кукурудзи загальною вартістю 8 061 292,40 дол США.
За результатами завантаження товару на це судно видано 6 коносаментів від 19.07.2021 на загальну кількість 27 797,560 метричних тонн фуражної кукурудзи (в графі «вантажоодержувач» коносаменту № 1 на кількість 3 344,440 мт зазначено: DANEH GOSTAR MESHKAT (IRAN), а в графі «вантажоодержувач» коносаментів № 2 від 19.07.2021 на кількість 4 800,000 мт; № 3 від 19.07.2021 на кількість 3 300,000 мт; № 4 від 19.07.2021 на кількість 10 000,000 мт, № 5 від 19.07.2021 на кількість 5 600,000 мт, № 6 від 19.07.2021 на кількість 753,120 мт зазначено: GOL BAHAR SILK ROAD VEGETABLE OIL (IRAN).
1.6. Усвідомлюючи необхідність одержання до оплати АТ товару САМЕ ОРИГІНАЛІВ, зокрема коносаментів та ветеринарних сертифікатів, без яких продаж товару кінцевим покупцям був неможливим, у червні 2021 року ОСОБА_10 , організовуючи подальше вчинення підроблення документів, запропонував ОСОБА_7 виготовлення ДВОХ НАЧЕБТО ОРИГІНАЛЬНИХ комплектів документів. Таке виготовлення передбачало підроблення щонайменше двох видів документів: коносаментів та ветеринарних сертифікатів.
ОСОБА_7 , організовуючи вчинення підроблення вказаних документів, залучив до цього процесу ОСОБА_8 , який будучи залученим до ОЗГ не пізніше липня 2021 року та будучи начальником експедиційного відділу ТОВ «Тервіон сервіс», діючи за вказівкою ОСОБА_7 , здійснював оформлення документів, які необхідно для експорту зерна АТ, яке навантажено на судна «EIDER S» та «ISLANDER S».
Безпосереднє підроблення документів ОСОБА_7 , який організовував та керував цим процесом, та ОСОБА_8 доручили невстановленій особі - ОСОБА_40.
12.07.2021 у період часу з 13.38 до 14.22 ОСОБА_8 довів до відома ОСОБА_40 необхідність підроблення офіційних документів - 6 ветеринарних сертифікатів та 6 коносаментів на товар, завантажений на судно «EIDER S».
Цього ж дня ОСОБА_40 узгодив з ОСОБА_7 надання грошових коштів для підроблення згаданих документів.
13.07.2021 в ранковий час ОСОБА_8 отримав аркуші паперу формату А4, на яких ОСОБА_40 за допомогою друкарської форми високого друку (кліше), наніс відтиск печатки судна «EIDER S», що за візуальними ознаками імітує оригінальну, а також підпис від імені капітана судна, використовуючи пишучий прилад за типом кулькової ручки з пастою синього кольору. Одночасно з цим відбулось підроблення міжнародних ветеринарних сертифікатів, в яких поставлено підпис за державного лікаря ветеринарної медицини.
В період часу з 11.00 год до 16.00 год 13.07.2021 ОСОБА_8 роздрукував на отриманих аркушах паперу 6 підроблених коносаментів.
Цього ж дня, 13.07.2021, близько 16.20 год ОСОБА_8 направив підроблений пакет документів кур`єрською службою доставки на адресу АТ «ДПЗКУ».
13.07.2021 о 22.41 год ОСОБА_7 доповів ОСОБА_10 про виготовлення двох комплектів документів та витрати, здійснені на їх підроблення.
Крім того, 20.07.2021 о 17.01 год ОСОБА_8 доручив ОСОБА_40 підробити 6 коносаментів до 20.07.2021, а в подальшому 21.07.2021 ОСОБА_8 організував їх отримання.
21.07.2021 ОСОБА_8 отримав аркуші паперу формату А4, на яких ОСОБА_40 за допомогою друкарської форми високого друку (кліше), наніс відтиск печатки судна «ISLANDER S», що за візуальними ознаками імітує оригінальну, а також підпис від імені капітана судна, використовуючи пишучий прилад за типом кулькової ручки з пастою синього кольору. Одночасно з цим відбулось підроблення міжнародних ветеринарних сертифікатів, в яких поставлено підпис за державного лікаря ветеринарної медицини.
В період часу з 11.00 год 21.07.2021 до 16.43 год 22.07.2021 ОСОБА_8 роздрукував на отриманих аркушах паперу проекти коносаментів та близько 17.00 год направив підроблений пакет документів кур`єрською службою доставки на адресу АТ «ДПЗКУ».
У подальшому підроблені коносаменти передавались до АТ для зберігання в службовому сейфі керівника Департаменту АТ ОСОБА_4 .
1.7. Однак, компанія ТТ не оплатила рахунки №EXP120521-FC-2 від 12.07.2021 на суму 3 650 000,00 доларів США, №EXP020621-FC від 12.07.2021 на суму 11 049 500,00 доларів США за товар, завантажений на морське судно «EIDER S», №EXP140621-FC від 19.07.2021 на суму 8 061 292,40 доларів США за товар, завантажений на морське судно «ISLANDER S».
Тому у відповідності до п. 4.4. контрактів право власності на зерно, яке завантажене на судна «EIDER S» та «ISLANDER S» залишилось за АТ «ДПЗКУ» і компанія ТТ не набула права ним розпоряджатися.
1.8. У подальшому учасниками ОЗГ змінено спосіб вчинення злочину та до процедури укладення зовнішньоекономічного договору залучено сторонню юридичну особу - QAM7 DMCC, залучення якої було необхідним з огляду на виникнення заборгованості ТТ перед АТ по раніше укладеним договорам.
Так, 16.07.2021 керівництво АТ «ДПЗКУ» в особі ОСОБА_26 та ОСОБА_27 уклали з компанією «QAM7 DMCC» зовнішньоекономічний контракт № EXP160721-FC щодо поставки кукурудзи фуражної в загальній кількості 33 000 метричних тонн +/- 10%, за ціною 264 дол США за 1 метричну тонну, загальна вартість контракту становить 8 712 000,00 доларів США.
На виконання контракту 23.07.2021 АТ «ДПЗКУ» завантажила 27 049,300 метричних тонн фуражної кукурудзи загальною вартістю 7 141 015,20 доларів США на морське судно «SCROOGE», а отримано від «QAM7 DMCC» коштів на суму 1 041 015,20 дол США. Таким чином, дебіторська заборгованість компанії «QAM7 DMCC» за контрактом EXP160721-FC від 16.07.2021 становила 6 100 000 доларів США.
Незважаючи на відсутність повної оплати за товар, всупереч умовам абз. 4 п. 6.1. контракту та інтересам АТ «ДПЗКУ», оригінали коносаментів №№ 1-27 від 23.07.2021 на товар, завантажений на судно «SCROOGE», ОСОБА_4 09.08.2021 були передані іншій компанії «TRANS TRADE RK SA» в особі ОСОБА_28 як представнику компанії «QAM7 DMCC».
Внаслідок цього компанія ТТ та «QAM7 DMCC» отримала можливість розпоряджатися товаром, завантаженим на судно «SCROOGE», без здійснення повної оплати за контрактом EXP160721-FC від 16.07.2021.
1.9. АТ «ДПЗКУ» звернулись листами до власників суден «EIDER S» та «ISLANDER S», щодо надання інформації про місцезнаходження зерна, яке перевозилось на виконання контрактів з «TRANS TRADE RK SA», оскільки оригінали коносаментів залишились в АТ «ДПЗКУ». 
В свою чергу представники власників судна «EIDER S» повідомили, що твердження АТ «ДПЗКУ» є хибним, зерно було розвантажено в порту призначення на склад під контролем агентів APMARIN DENIZCILIK VE Ulustararasі, які мали при собі оригінали коносаментів.
В листі судновласників «EIDER S» зазначається, що є лише один оригінальний коносамент, який підписаний капітаном судна паном ОСОБА_29 , та скріплений оригінальною печаткою судна - комплект документів, які пред`явили власники зерна в пункті розвантаження. Документи, які зберігаються в АТ «ДПЗКУ» - це підроблені документи, підпис не є підписом капітана судна, а печатка, очевидно згенерована комп`ютером, та не є оригінальною печаткою судна. Дані факти підтверджені допитом свідка ОСОБА_30 , а також висновком судової-почеркознавчої експертизи коносаментів, які залишились в АТ «ДПЗКУ».
1.10. З огляду на викладене в.о. голови правління АТ «ДПЗКУ» ОСОБА_9 , діючи умисно, будучи співорганізатором організованої групи, у співучасті з співорганізатором ОСОБА_10 , співвиконавцями ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів зерном АТ «ДПЗКУ», під час реалізації сільськогосподарської продукції в адресу компаній TRANS TRADE RK SA та QAM7 DMCC за контрактами №EXP120521-FC від 12.05.2021, №EXP020621-FC від 02.06.2021 та №EXP140621-FC від 14.06.2021, EXP160721-FC від 16.07.2021 на загальну суму 28 860 792,40 (22 760 792,40 + 6 100 000,00) доларів США, що еквівалентно 776 147 518 грн., за курсом НБУ станом на момент прострочення заборгованості 01.09.2021, що є особливо великим розміром, чим вчинив кримінальне правопорушення.
1.11. У період часу з 02.08.2021 по 08.10.2021 ОСОБА_7 , діючи відповідно до узгодженого злочинного плану з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , здійснював комунікацію з представниками APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. щодо здійснення оплати за зерно АТ «ДПЗКУ», яке навантажувалось на судна «EIDER S» та «ISLANDER S», а також організовував передачу оригіналів коносаментів щодо даного зерна. 
Зокрема, в період часу з 09.08.2021 по 10.08.2021 ОСОБА_31 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , перебуваючи в Турецькій Республіці, передав представникам APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. 6 коносаментів від 10.07.2021 щодо навантаження зерна АТ «ДПЗКУ» на судно «EIDER S». Таким, чином APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. отримала можливість розпоряджатися зерном АТ «ДЗПКУ» на власний розсуд.
В період часу з 07.10.2021 по 11.10.2021 ОСОБА_7 , перебуваючи в Турецькій Республіці, передав представникам APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. 6 коносаментів від 19.07.2021 щодо навантаження зерна АТ «ДПЗКУ» на судно «ISLANDER S». Таким, чином APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI. отримала можливість розпоряджатися зерном АТ «ДЗПКУ» на власний розсуд.
В свою чергу в період з 30.07.2021 по 08.10.2021 на рахунок TRANS TRADE RK SA - НОМЕР_4 (Євро), який відкрито в АТ «Альфа-Банк», надійшло 8 платежів на загальну суму 19 560 059 євро, як оплата за зерно АТ «ДПЗКУ» з суден «EIDER S» та «ISLANDER S», а саме: 30.07.21 - 3 599 925 Євро з рахунку № НОМЕР_2 - компанії APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLAR TIC; 02.08.21 - 8 099 925 Євро з рахунку № НОМЕР_2 - компанії APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLAR TIC; 10.08.21 - 819 865 Євро з рахунку НОМЕР_5 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY; 20.08.21 - 149 624 Євро з рахунку НОМЕР_5 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY; 14.09.21 - 3 494 865 Євро з рахунку НОМЕР_5 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY; 27.09.21 - 1 299 925 Євро з рахунку № НОМЕР_2 - компанії APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLAR TIC; 07.10.21 - 1 009 865 Євро з рахунку НОМЕР_5 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY; 08.10.21 - 1 086 065 Євро з рахунку НОМЕР_5 - компанії DERYA GLOBAL LOGISTICS AND COMMODITY.
В період часу з 12.08.2021 по 15.11.2021, ОСОБА_18 діючи за дорученням ОСОБА_10 , надіслала 27 коносаментів на зерно АТ «ДПЗКУ» з судна «SCROOGE» компанії OILS AND GRAINS LLC через АТ «Альфа-Банк» послугою документарного інкасо, яка регулюється Уніфікованими правилами для інкасо №522, опублікованими Міжнародною торговою Палатою в м. Париж.
За таких умов, банк виступає як посередник між продавцем (експортером) та покупцем (імпортером), банк отримує документи разом з інструкціями продавця і передає їх покупцю проти здійснення платежу.
В свою чергу, в період з 31.08.2021 по 23.11.2021 на рахунок TRANS TRADE RK SA - НОМЕР_4 (долари США), який відкрито в АТ «Альфа-Банк», надійшло 24 платежі на загальну суму 7 198 450,00 доларів США, як оплата за зерно АТ «ДПЗКУ» з судна «SCROOGE».
Таким чином, в результаті вчинення правочинів із майном АТ «ДПЗКУ» (105 846,86 (51000+27797,56+27049,3) метричних тон зерна фуражної кукурудзи врожаю 2020 року), одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, діючи умисно у складі організованої групи, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 отримали та використали 19 560 059,00 євро та 7 198 450,00 доларів США, що еквівалентно 809 121 227,21 грн, за курсом НБУ станом на момент отримання коштів на рахунок, що відповідно до Примітки 2 до ст. 209 КК України є особливо великим розміром, оскільки предметом злочину були кошти, що перевищують вісімнадцять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян. 
Після зарахування коштів на рахунки компанії TRANS TRADE RK SA, відкриті в АТ «Альфа-Банк», у розмірі 19 560 059 євро та 7 198 450 доларів США (що за курсом НБУ еквівалентно 809 121 227,21 грн), службові особи зазначеної компанії продовжили здійснювати фінансові операції, спрямовані на легалізацію цих коштів шляхом приховування та маскування їх незаконного походження, а саме: -переміщення з одного рахунку на інший для змішування коштів, отриманих злочинних шляхом та коштів, отриманих від законної господарської діяльності;- придбання за кошти, отриманні внаслідок вчинення злочину, сировини, продукції, іншого майна для використання у господарській діяльності.
2. Правова кваліфікація.
ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України».».
Також в клопотанні стверджувалось, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: 1) копія статуту АТ «ДПЗКУ», затвердженого наказом Мінекономіки №38 від 08.06.2021; 2) копія наказу № 794-К від 12.11.2020 про призначення до виконання обов`язків голови ПАТ «ДПЗК України» ОСОБА_9 ; 3) копія наказу АТ «ДПЗКУ»№ 869-К від 07.12.2020 про прийняття на роботу ОСОБА_4 ; 4) копія наказу АТ «ДПЗКУ»№ 149-К від 12.02.2021 про переведення ОСОБА_4 ; 5) копія наказу АТ «ДПЗКУ» №14 від 16.03.2021 про розподіл функціональних обов`язків між в.о. голови правління і заступниками голови правління та делегування повноважень; 6) копія наказу АТ «ДПЗКУ» №43 від 14.05.2021 про розподіл функціональних обов`язків між в.о. голови правління і заступниками голови правління та делегування повноважень; 7) копія положень про департамент трейдингу та реалізації готової продукції АТ «ДПЗКУ» затвердженого протоколом засідання правління №81/2021 від 30.04.2021; 8) контракти №№ EXP120521-FC, EXP020621-FC, EXP140621-FC, № EXP160721-FC від 16.07.2021 та додаткові угоди до них; 9) протоколами засідання правління АТ № 87/2021 від 12.05.2021, № 102/2021 від 02.06.2021, № 102/2021 від 03.06.2021, № 113/2021 від 11.06.2021, № 129/2021 від 02.07.2021, № 141/2021 від 16.07.2021, № 150/2021 від 27.07.2021, № 160/2021 від 06.08.2021 та № 161/2021 від 09.08.2021; 10) копія цивільного позову АТ «ДПЗК України» №130-6-19/1904 від 10.09.2025; 11) лист АТ «ДПЗК України» №130-12-2544/2-19/2257 від 23.08.2023 (щодо завданих збитків внаслідок вчинення злочинів); 12) висновок експерта УНДІСТЕ №89/1 від 29.02.2024 (технічна експертиза документів - щодо способу відтиску печатки та підписів на коносаментах); 13) висновку експерта УНДІСТСЕ №287/1 від 10.04.2024 (почеркознавча експертиза щодо підпису ОСОБА_4 на актах передачі пакету документів на судно Scrooge); 14) висновок експерта ДНДЕКЦ №СЕ-19-25/47868-ПЧ від 02.12.2025 (почеркознавча експертиза щодо підписів в коносаментах з судна «Eider S» виконані не капітаном судна); 15) протоколами оглядів інформації отриманих з носіїв інформації (мобільні телефони, комп`ютери, жорсткі диски), які вилучені в ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 ; 16) протоколами оглядів електронного листування між АТ «ДПЗКУ» та компаніями Trans Trade RK SA, QAM7 DMCC; 17) протоколами тимчасового доступу до АТ «Укрексімбанк», АТ «Альфа-Банк Україна»; 18) протоколи допиту свідків; 19) іншіми матеріалами кримінального провадження.
З огляду на наведене, в клопотанні стверджувалось про наявність таких ризиків: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 3) знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Окрім того, в клопотанні містився виклад обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: «1. Запити про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Королівства Іспанії та Об`єднаних Арабських Еміратів, а також очікування відповідей на раніше направлені запити до Єгипту, Ірану, Іспанії, Швейцарії, Ізраїлю та ОАЕ …2. Допити службових та інших осіб, а саме: в.о. голови правління АТ «ДПЗКУ» ОСОБА_32 , заступника голови правління АТ «ДПЗКУ» ОСОБА_33 , додатковий допит ОСОБА_15 (зокрема для перевірки його причетності), а також службових осіб АТ «ДПЗКУ», працівників, які входили в Trans Trade Holding SA (TOB «Тервіон Сервіс», Trans Trade RK SA, ТОВ «Транссервіс 2008» тощо… 3. Встановлення місцезнаходження (розшук) підозрюваних ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а також детальна перевірка інформації щодо їхнього можливого перебування, наданої стороною захисту… 4. Огляди вилученої комп`ютерної техніки та мобільних телефонів, які належать підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (останній заблокований системою логічного захисту, пароль не надано), що були вилучені під час обшуків 01.04.2026… 5. Інші слідчі та процесуальні дії, включаючи збереження матеріалів кримінального провадження в електронному вигляді на виконання ст. 615 КПК України, зміну раніше повідомлених підозр або повідомлення про підозру новим особам, а також розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій (НСРД), їх систематизацію та долучення до справи», та обставин, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше, а саме: «1) Значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також прийняття процесуальних рішень, які необхідно провести і прийняти для отримання інформації, що входить до предмета доказування у цьому кримінальному провадженні; 2) Кримінальні правопорушення, які розслідуються, є триваючими, складаються з багатьох елементів та етапів злочинної діяльності. Встановлено, що особи, які виконували свої функції під час укладення та виконання зовнішньоекономічних контрактів, проживають на території різних областей та закордоном, не з`являлись на проведення слідчих дій, за їх участі, що в свою чергу ускладнює виклик та допит їх як свідків, проведення тимчасових доступів до речей і документів, оглядів тощо; 3) Ситуація, пов`язана з військовою агресією російської федерації проти України та значною частиною внутрішньо переміщених осіб з 24.02.2022, яких необхідно допитати в якості свідків та встановити їх місцезнаходження. Окрім цього, необхідно провести розсекречення матеріалів досудового розслідування, їх приєднання до матеріалів кримінального провадження, систематизація та формування останніх в томи, з дотриманням послідовності, нумерації аркушів та складанням опису документів кожного тому та з урахуванням здійснення відповідних технічних дій».
2.2. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив таке задовольнити, зазначивши, що досудове розслідування триває, ризики, констатовані ухвалами слідчого судді ВАКС і колегії суддів АП ВАКС не зменшились.
Захисник ОСОБА_5 і підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання з огляду на таке: 1) підозра є необґрунтованою; 2) ризики, зазначені в клопотанні тотожні тим, що були в клопотанні про обрання запобіжного заходу; 3) прокурором не наведено нових обставин на обґрунтування існування ризиків; 4) чинний розмір застави є непомірним для підозрюваного, адже він офіційно не працює й має на утриманні батьків похилого віку.
3. Обґрунтування позиції суду.
3.1.  Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частини 7 статті 42 КПК підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 9 частини 2 статті 131 визначено зокрема, що заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно із частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 статті 177 КПК визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Також згідно із статтею 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до частини 1 статті 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених 3 або 4 статті 183 цього кодексу.
Частинами 4, 5 статті 182 КПК визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Частиною 6 статті 182 КПК визначено, що підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Згідно з частиною 11 статті 182 КПК застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Частинами 1, 3 статті 183 КПК визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених частинами 6 та 7 статті 176 цього кодексу…Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною 4 цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з частиною 5 статті 194 КПК, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Частиною 7 статті 194 КПК визначено, що обов`язки, передбачені цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Частиною 1 статті 197 КПК визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до частини 3 статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частинами 4, 5 статті 199 КПК встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Також слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
3.2. Судом встановлено такі обставини:
07.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) на підставі ухвали слідчого судді ВАКС ОСОБА_34 від 29.11.2021 у справі №991/7326/21 внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №52021000000000573 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК.
20.10.2025 до ЄРДР у кримінальному провадженні №52021000000000573 внесено відомості щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 209 КК.
23.02.2026 до ЄРДР внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №52026000000000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358 КК.
28.02.2026 постановою прокурора САП ОСОБА_3 об`єднано в одне провадження №52021000000000573 матеріали кримінальних проваджень №52021000000000573 від 07.12.2021 і №52026000000000109 від 23.02.2026.
01.04.2026  ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК, а саме заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене організованою групою, в особливо великих розмірах.
02.04.2026 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_1 у справі №991/3058/26 задоволено частково клопотання, застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів до 30.05.2026 включно, визначено підозрюваному ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 000 (однієї тисячі) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті 3 328 000 (три мільйони триста двадцять вісім тисяч) гривень,, у разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді застави та на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються строком на 2 (два) місяці з дня внесення застави такі обов`язки: 1) прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду; 2) не відлучатись за межі міста Києва без дозволу детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво; 3) повідомляти детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, про зміну свого місця проживання та/або роботи; 4) утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні із іншими підозрюваними: 1. ОСОБА_9 , 2. ОСОБА_10 , 3. ОСОБА_8 , 4. ОСОБА_7 , та такими свідками: 1. ОСОБА_11 , 2. ОСОБА_12 , 3. ОСОБА_13 , 4. ОСОБА_14 , 5. ОСОБА_15 , 6. ОСОБА_16 , 7. ОСОБА_17 , 8. ОСОБА_18 , 9. ОСОБА_19 , 10. ОСОБА_20 , 11. ОСОБА_21 , 12. ОСОБА_22 , 13. ОСОБА_23 , 14. ОСОБА_24 ; 5) здати на зберігання органу Державної міграційної служби України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України; 6) носити електронний засіб контролю.
21.04.2026 ухвалою АП ВАКС задоволено частково апеляційну скаргу сторони захисту, скасовано ухвалу в частині визначення розміру застави та постановлено нову, якою зменшено розмір застави до 1 996 800 гривень, в іншій частині ухвалу слідчого судді залишено без змін.
22.05.2026 ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 у справі №991/6215/26 продовжено до 01.09.2026 включно (до п`яти місяців від дня повідомлень про підозру) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №52021000000000573 від 07.12.2021.
3.3. Дослідивши клопотання із додатками, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя зазначає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_35 відповідає формальним вимогам статей 184 і 199 КПК, а його копія разом із матеріалами, якими воно обґрунтовується, вручена підозрюваному та його захиснику.
Також слідчий суддя зазначає, що кримінальне провадження №52021000000000573 належить до предметної підсудності ВАКС відповідно до пункту 2 частини 5 статті 216 КПК, з огляду на розмір завданої шкоди інкримінованим кримінальним правопорушенням.
3.4. Підставою для продовження строку тримання під вартою, зокрема є набуття особою статусу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою певного кримінального правопорушення.
КПК не визначає змісту поняття «обґрунтована підозра», а тому відповідно до частини 5 статті 9 КПК, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (наприклад, пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994).
Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження та факт вручення ОСОБА_4 01.04.2026 повідомлення про підозру (яке відповідає формальним вимогам статті 277 КПК та здійснене згідно із статтями 111, 135, 278 КПК), дають підстави визнати набуття ним статусу підозрюваного та наявність в його діяннях ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК. 
Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою, питання обґрунтованості підозри здійснюється не з точки зору достатності і допустимості доказів для доведення чи не доведення винуватості особи (що здійснюється судом при ухваленні вироку), а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.
3.5. Підставою для продовження строку тримання під вартою, серед іншого, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з`ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.
3.5.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовувався таким:
«4.1.1. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 (ч.5 ст.191), є особливо тяжким, його санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Крім того, злочин, визначений ч. 5 ст. 191 КК України, належить до корупційних. 
При оцінці ризику переховування може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, які прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявнику загрожувало відносно суворе покарання.
У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Відповідно до вказаної Рекомендації важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин.
Ці обставини самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного  ОСОБА_4  переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
4.1.2. У п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти росії» від 21.07.2003 суд відзначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, у якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.
ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 23.03.2018 строком дії до 23.03.2028, та відсутність обмежень для виїзду за кордон в умовах воєнного стану, що розширює її можливості залишити територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Зокрема ОСОБА_4 з 2022 року здійснив 3 виїзди за кордон, зокрема: 1) 19.10.2022 12:54 - 23.10.2022 20:31 - 4 дні 2) 13.11.2022 12:18 - 18.11.2022 20:42 - 5 днів, 3) 08.10.2023 19:23 - 12.10.2023 21:29 - 4 дні.
У ході здійснення своєї діяльності ОСОБА_4 набув широкого кола знайомств серед представників іноземних компаній, з якими він контактував при реалізації товару, у т.ч. продавцем якого виступала АТ ДПЗКУ. Не виключено, що такі контакти можуть бути використані ОСОБА_4 для ухилення від кримінальної відповідальності. 
4.1.3. Крім того, майновий стан ОСОБА_10 характеризується безпрецедентним обсягом як офіційних, так і тіньових активів. З одного боку, він володіє підприємствами зі статутним капіталом понад 250 млн грн, елітною нерухомістю та потужним агропромисловим комплексом. З іншого боку, як ключовий фігурант він має доступ до легалізованих злочинною групою коштів у сумі близько 29 млн доларів США.
Сукупність цих легальних та прихованих фінансових ресурсів формує колосальну матеріальну базу, що об`єктивно здатна профінансувати ухилення від слідства та забезпечити тривале, безбідне проживання в умовах розшуку не лише йому особисто, а й усім іншим співучасникам злочину.
4.1.4. У ході досудового розслідування встановлено, що інші підозрювані - організатори злочинної групи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 значну частину часу проводять за кордоном та володіють великими матеріальними ресурсами. 
Ураховуючи, що інкримінований злочин вчинено у співучасті, а також беручи до уваги обізнаність організаторів організованої злочинної групи щодо процесуальних можливостей інших підозрюваних укласти угоди про визнання винуватості та надати викривальні показання про обставини спільної злочинної діяльності, у тому числі тієї, яка на цей час ще не встановлена органом досудового розслідування, існує обґрунтований ризик вжиття ними активних заходів, спрямованих на уникнення кримінальної відповідальності.
Зокрема, такі дії можуть полягати в організації незаконного виїзду ОСОБА_4 за межі України, створенні умов для його подальшого переховування на території іноземних держав, використанні підконтрольних осіб, фінансових ресурсів та інших можливостей для забезпечення його недосяжності для правоохоронних органів, що, у свою чергу, може істотно ускладнити або унеможливити здійснення ефективного досудового розслідування та судового розгляду.
4.1.5. Розслідуванням здобуто докази, які свідчать про вжиття учасниками ОЗГ заходів конспірації, контролю над витоком інформації про вчинювані злочини тощо.
Наприклад, обговорюючи 28.05.2021 зустріч, на якій були присутні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , ОСОБА_10 зауважує: «головне, щоб нічого лишнього не говорили».. На що ОСОБА_7 реагує: «ні в цьому плані все було максимально під контролем…» (там же). Обговорюючи 22.06.2021 з ОСОБА_36 обсяг інформації, яку можна повідомити юристу ОСОБА_37 , ОСОБА_7 визнає, що «офіційно як ця вся ситуація виглядає ОСОБА_38 вже знає, а ось що йому вже треба знати чого не потрібно знати, Ви вже самі вирішуйте і скажете мені» … 12.07.2021 спілкуючись з ОСОБА_39 з приводу підроблення документів ОСОБА_7 зауважує йому: «Ти дістав писати про це. Тобі скільки раз говорити, щоб ти перестав» . Пізніше ОСОБА_7 написав ОСОБА_40 : «В течение получаса наберу. Надо, чтобь ть подьехал ко мне. Сильно много вопросов накопилось, нетелефонного характера».
Вжиття заходів конспірації, приховування своїх справжніх планів та намірів також свідчить про існування ризику переховування.
4.1.6. ОСОБА_10 , діючи усвідомлено та з розумінням протиправного характеру своїх дій, володів конфіденційною інформацією щодо запланованих слідчих (розшукових) дій та систематично інформував про це ОСОБА_7 , фактично сприяючи уникненню останнім процесуальних наслідків таких дій. Зокрема, 10.08.2021 ОСОБА_10 попередив ОСОБА_7 про ймовірне проведення слідчих дій, зазначивши: «завтра будуть в офісі», «ну крім того, що заберуть компи чи постараються, більше нічого цікавого немає», «це не факт, що будуть, але групи на ранок виділені, можливо, що по іншим адресам» ... Зміст цих висловлювань свідчить не лише про обізнаність ОСОБА_10 із внутрішніми організаційними аспектами підготовки слідчих дій, але й про наявність у нього доступу до інформації, що становить таємницю досудового розслідування.
Викладене вказує на наявність у ОСОБА_10 сталих неформальних зв`язків із представниками правоохоронних органів або іншими особами, які мають доступ до відповідної службової інформації, що, у свою чергу, дозволяло йому отримувати такі відомості поза передбаченими законом процедурами. Наявність таких зв`язків істотно підвищує ризики протиправної поведінки, зокрема можливість подальшого використання цих контактів з метою перешкоджання кримінальному провадженню, у тому числі шляхом організації нелегального перетину державного кордону, переховування від органів досудового розслідування та суду, узгодження позицій із іншими співучасниками, знищення або спотворення доказів, а також іншого незаконного впливу на хід кримінального провадження.
4.1.7. Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого корупційного злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування».
Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику тотожне обґрунтуванню, яке оцінювалось в ухвалі від 02.04.2026, тому є послідовним у своїй позиції, а саме, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема суворістю можливого покарання. Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливого тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачена санкція у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, то тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява №33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява №31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Також належить зазначити, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ), дія якого неодноразово продовжувалась і наразі Указом Президента України від 27.04.2026 (затверджений Законом України №4857-IX від 28.04.2026) продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 02.08.2026 включно.
Окрім того, слідчий суддя зазначає, що наразі є території України, які тимчасово окуповані російською федерацією, й території, на яких ведуться бойові дії, для виїзду на які не потрібен закордонний паспорт, що потенційно посилює ступінь ризику переховування.
Відтак слідчий суддя висновує, що з урахуванням викладених в клопотанні обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та доданих матеріалів, є достатніми підстави вважати доведеним ризик можливого переховування підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності, особливо в умовах воєнного стану.
3.5.2. Ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовувався таким:
«4.2.1. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , після будучи довіреною особою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , може особисто чи опосередковано впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на працівників АТ ДПЗКУ, де ОСОБА_4 обіймав керівну посаду. 
Низка колишніх підлеглих ОСОБА_4 є на цей час свідками у кримінальному провадженні та надають викривальні щодо підозрюваного показання. У зв`язку з цим існує реальний ризик використання ОСОБА_4 ділових, особистих та неформальних зв`язків, набутих ним за час роботи керівником Департаменту АТ ДПЗКУ, для прямого чи опосередкованого впливу на згаданих свідків. 
Наведені обставини свідчать про наявність об`єктивних передумов для здійснення ОСОБА_4 впливу на свідків у кримінальному провадженні, з огляду на його попередню управлінську роль та сформовані зв`язки.
По-перше, перебування ОСОБА_4 на посаді керівника Департаменту передбачало наявність у нього владно-організаційних повноважень щодо підлеглих, включаючи контроль за їх службовою діяльністю, оцінку результатів роботи, а також вплив на кар`єрне просування. Такий статус формує стійку ієрархічну залежність, яка може зберігатися навіть після формального припинення службових відносин.
По-друге, колишні підлеглі, які наразі виступають свідками та надають викривальні показання, об`єктивно можуть перебувати під психологічним впливом авторитету колишнього керівника, зокрема через сформовані службові звички підпорядкування, лояльність або побоювання негативних наслідків для своєї професійної діяльності.
По-третє, за час перебування на посаді ОСОБА_4 міг налагодити не лише формальні, але й неформальні зв`язки (особисті контакти, взаємні зобов`язання, неофіційні домовленості), які можуть бути використані для встановлення позапроцесуальної комунікації зі свідками з метою впливу на їх поведінку.
По-четверте, з урахуванням специфіки діяльності державного підприємства, не виключається збереження у ОСОБА_4 доступу до внутрішніх комунікаційних каналів або впливу через діючих працівників, що створює додаткові можливості для опосередкованого тиску на свідків.
По-п`яте, характер викривальних показань свідків щодо ОСОБА_4 об`єктивно підвищує його зацікавленість у зміні або узгодженні їх позиції, що, у поєднанні з наявними зв`язками, підсилює ризик незаконного впливу…
4.2.2. Цей злочин вчинено у співучасті.
Всі учасники ОЗГ активно комунікували між собою. Наприклад, 07.05.2021 ОСОБА_7 звертається до ОСОБА_10 про те, що «ОСОБА_46 через ОСОБА_45 просить, щоб ви його набрали, цікава схема».
Факти опосередкованого впливу та комунікації між учасниками ОЗГ свідчать про те, що вони можуть також опосередковано впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. 
4.2.3. Матеріали розслідування підтверджується схильність ОСОБА_7  та ОСОБА_4 до впливу на інших осіб.
Наприклад, у листуванні 23.03.2021 ОСОБА_7 вказав про те, що «те, що пише Сурен, це все добре та офіційно. Але буде так як скажемо ми» . Слід зазначити, що під ОСОБА_41 мався на увазі ОСОБА_42 , колишній підлеглий саме ОСОБА_4 ….
29.04.2021 ОСОБА_7 вживає заходів для впливу вже на працівників ДПЗКУ, написавши ОСОБА_10 : «тут все просто В (мається на увазі ОСОБА_9 ). дає команду своїм дати нам документи і ми спокійно завантажуємо» …
Крім того, 28.05.2021 обговорюючи зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підозрюваний вказує: «У кінці я розбив вухом 2 кальяни, ОСОБА_4 заснув. В цілому, відмінно посиділи. Так що гроші пропиваємо не даремно, нормальні відносини не заважають явно» ..
Більше того, саме ОСОБА_4 своїми численними службовими записками ініціював прийняття АТ ДПЗКУ відповідних рішень щодо укладення договорів з ТТ та QAM7 DMCC. Тобто ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість свого впливу на прийняття рішення державною корпорацією, використовував цей вплив для забезпечення вчинення злочину.
Також 13.07.2021 ОСОБА_4 написав ОСОБА_7 « ОСОБА_43 », спонукаючи ОСОБА_10 передзвонити ОСОБА_9 для узгодження механізму вчинення протиправних дій...
4.2.4. Матеріали свідчать і про фактичне використання членами ОЗГ, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , підкупу як способу впливу на інших осіб.
Так, 06.05.2021 ОСОБА_7 вказав: «на 30 в Аркадії посидіти - це треба вміти… це корисно витрачені кошти, як і на минулому тижні, тепер ОСОБА_4 - наші люди»..
Таким чином, наявні обставини свідчать про те, що підозрювані уже вдавалися до використання матеріальних заохочень як інструменту досягнення власних цілей, що характеризує відповідну модель поведінки як усвідомлену та цілеспрямовану. З огляду на це, відсутні підстави вважати, що така практика не буде продовжена у майбутньому; навпаки, існує обґрунтований ризик її подальшого застосування, зокрема з метою незаконного впливу на свідків, спонукання їх до надання вигідних показань або відмови від правдивого свідчення, що, у свою чергу, може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні».
Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику тотожне обґрунтуванню, яке оцінювалось в ухвалі від 02.04.2026, тому є послідовним у своїй позиції про те, що ризик незаконного впливу на свідка у певному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили. Тобто ризик впливу на осіб існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань такими, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.
Слідчий суддя вважає, що існує реальний ризик використання ОСОБА_4 ділових, особистих та неформальних зв`язків, набутих ним за час роботи керівником Департаменту АТ ДПЗКУ, для прямого чи опосередкованого впливу на свідків.
Частиною 5 статті 194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена, зокрема таких як «утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом» і «не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом».
Тобто слідчий суддя має повноваження обмежити спілкування підозрюваного з будь-якою особою, але у той же час належить конкретно їх визначити шляхом зазначення повних імен осіб.
Слідчий суддя також зазначає, що обов`язок щодо заборони спілкування підозрюваного із іншими підозрюваними є доречним на цьому етапі досудового розслідування з огляду на те, що кожний співучасник відповідає за спільно вчинене кримінальне правопорушення у межах індивідуальної відповідальності (у межах ним вчиненого й усвідомленого), тому має метою запобігання унеможливлення визначення конкретних меж відповідальності кожного зі співучасників, оскільки згодом суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю обвинувачення повинен встановити межі відповідальності кожного зі співучасників з огляду на характер і ступінь участі кожного з них у вчиненому кримінальному правопорушенні, які, у свою чергу, обумовлюються виконуваною функцією (роллю), усвідомленням характеру дій інших співучасників та низкою інших обставин.
Враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення та додані матеріали, та з огляду на триваючий етап досудового розслідування, слідчий суддя вважає доведеною вірогідність існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, та свідків, перелік яких зазначено в резолютивній частині ухвали.
3.5.3. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовувався таким:
«4.3.1. ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.
Так, у ході досудового розслідування здійснено низку процесуальних та слідчих дій, спрямованих на збирання доказів. В той же час на теперішній час розслідування триває. 
4.3.2. Механізм вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, передбачав спотворення документів - їх підроблення. Підозрювані організували підроблення щонайменше двох видів документів: коносаментів та ветеринарних сертифікатів. Безпосереднє підроблення цих документів здійснювалося ОСОБА_8 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_44 . В свою чергу ОСОБА_4 забезпечив зберігання в сейфі АТ «ДПЗКУ» підроблених документів з метою приховання заволодіння зерном АТ «ДПЗКУ».
Таким чином, попередні дії в т.ч. ОСОБА_4 свідчать про його схильність та здатність приховувати та спотворювати документи для досягнення свої мети. Вказане безумовно свідчить про існування відповідного ризику. 
4.3.3. У ході розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та інші співучасники схильні до спотворення дійсності, знищення речей та документів, які мають значення для справи. 
Наприклад, у ході листування 22.07.2021 між ОСОБА_8 та особою на ім`я ОСОБА_44 останній визнає, що «я чистив усе», маючи на увазі видалення відповідної інформації щодо підроблення коносаментів та ветеринарних сертифікатів. Такі дії ОСОБА_44 пояснив тим, що «був движ і він на всякий випадок все почистив» (т. 4, а.с. 83). 
Таким чином, раніше співучасники злочину вже вдавалися до знищення (чищення) відомостей, які з усієї очевидністю мали відношення для цієї справи. Також очевидним є те, що таке знищення відбувалося з метою завадити викрити себе у вчиненні кримінального правопорушення (бо був движ). 
Безпосередньо ОСОБА_4 з метою створення видимості проведення торгів 11.05.2021 написав ОСОБА_7 : «290. Ми відповімо 292», маючи на увазі, щоб компанія ТТ запропонувала ціну купівлі МТ кукурудзи 290 дол США, а АТ ДПЗКУ начебто в ході торгів підвищить ціну на 2 дол США (т.2, а.с. 160). 
Наведене листування свідчить про те, що ОСОБА_4 не лише був обізнаний із механізмом проведення торгів, але й брав участь у попередньому узгодженні їх результатів, що прямо суперечить принципам конкурентності та добросовісності. Фраза «290. Ми відповімо 292» вказує на заздалегідь визначений сценарій «торгів», де пропозиції сторін не є результатом реальної конкуренції, а формуються штучно з метою створення видимості дотримання процедури. Така поведінка свідчить про імітаційний характер торгів та погодженість дій між їх учасниками. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 був безпосередньо залучений до організації та реалізації схеми спотворення реальних економічних процесів, зокрема шляхом маніпулювання цінами, що, у свою чергу, неминуче супроводжується відображенням недостовірних відомостей у відповідних документах (комерційних пропозиціях, протоколах торгів, внутрішній документації підприємства тощо).
Крім того, узгодження таких дій у неформальному листуванні свідчить про усвідомлення їх неправомірності та намір приховати справжній характер правовідносин, що додатково вказує на готовність до викривлення фактичних обставин у т.ч. шляхом знищення, приховування або спотворення підозрюваним речей чи документів, які мають істотне значення.
На цей час, ураховуючи, що процедуру притягнення підозрюваних до кримінальної відповідальності вже розпочато, ризик використання ними усіх засобів для перешкоджання такому притягненню, у т.ч. шляхом знищення певних речей чи документів, їх спотворення чи приховування вкрай зростає».
Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику тотожне обґрунтуванню, яке оцінювалось в ухвалі від 02.04.2026, тому є послідовним у своїй позиції про те, що обґрунтування даного ризику свідчить про його високу вірогідність, оскільки у цьому кримінальному провадженні досудове розслідування не завершено і тривають слідчі та процесуальні дії, відтак підозрюваний потенційно може вживати заходів, спрямованих на таке знищення чи приховування з урахуванням свого статусу. З огляду на таке, слідчий суддя вважає доведеним такий ризик.
3.6. Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, заслухавши прокурора, захисника і підозрюваного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, доведених ризиків, а також таке:
1) надані відомості свідчать про вагомість на цьому етапі досудового розслідування наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК;
2) інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відповідно до статті 12 КК класифікується як особливо тяжке, та у разі визнання винуватим йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, без можливості застосування інституту кримінального права щодо звільнення від покарання з випробуванням;
3) наразі вік підозрюваного становить 57 років і наявна інформація щодо стану його здоров`я, який є достатньо незадовільним, проте загалом свідчить про відсутність серйозних захворювань, які перешкоджали б застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;
4) підозрюваний розлучений з 2003 року, що загалом свідчить про невисоку міцність його соціальних зв`язків, попри наявність повнолітньої доньки 28 років та батьків 1941 року народження;
5) підозрюваний офіційно не працює;
6) підозрюваний раніше не судимий, 
7) майновий стан підозрюваного виглядає злиденним - він не має офіційного працевлаштування та легальних джерел доходу, відсутнє зареєстровані права власності на будь-яке нерухоме майно чи транспортні засоби,
вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів, не здатен достатнім чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 і виконання ним процесуальних обов`язків на цьому етапі досудового розслідування.
3.7. Вирішуючи питання про визначення розміру застави для підозрюваного  ОСОБА_4 ,  достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, слідчий суддя зазначає, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем впевненості, за якого перспектива втрати застави у випадку відсутності підозрюваного чи обвинуваченого в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою судовому розгляду кримінального провадження.
Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) наявність особливого характеру справи; 3) майновий стан підозрюваного і масштаб його фінансових операцій; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) дані про особу підозрюваного; 6) встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК; 7) «професійне середовище» підозрюваного; 8) помірність обраного розміру застави та можливість її внесення.
Також при вирішенні такого питання варто взяти до уваги практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
ЄСПЛ в справі «Істоміна проти України» (Istomina v. Ukraine, заява №23312/15 від 13.01.2022, пункт 25) зазначив, що, зокрема, гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, завданих внаслідок підозрюваного правопорушення, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні. Таким чином, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, його майно та його чи її відносини з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрата застави або позову проти гарантів у разі неявки підсудного на судове засідання буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його або її боку втекти. Оскільки йдеться про основне право на свободу, гарантоване статтею 5, органи влади повинні так само обережно встановити відповідний розмір застави, як і вирішити, чи є необхідним продовження тримання під вартою. Серйозність звинувачень проти обвинуваченого не може бути вирішальним фактором, що виправдовує суму застави.
Тобто, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого боку- не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Водночас КПК визначає саме слідчого суддю чи суд суб`єктом визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, що ґрунтується на суддівському розсуді, тобто на суб`єктивній оцінці об`єктивних обставин справи.
З огляду на вищенаведене, обґрунтованість застосованого раніше запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, або внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його продовження чи пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.
Продовження, пом`якшення, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження можуть змінюватись підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути продовжений, скасований або замінений на інший - більш або менш суворий, та підставами зміни запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме - змінилась кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення, однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.
Також усталена практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) передбачає, що у разі належної поведінки підозрюваного чи обвинуваченого можливо пом`якшувати умови обмеження його прав та свобод, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу.
Відтак щодо визначення розміру застави слідчий суддя враховує час, який сплив з дня первинного обрання підозрюваному ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 3 328 000 грн., та подальше зменшення колегією суддів АП ВАКС до 1 996 800 гривень, а також твердження сторони захисту про неможливість внесення таких коштів в зв`язку з тим, що в підозрюваного відсутня необхідна сума для внесення застави, і відсутні родичі чи особи, які б могли бути заставодавцями.
Тому слідчий суддя вважає, що з урахуванням доведених обставин і заперечень сторони захисту, належить задовольнити клопотання частково із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави як у виключних випадках понад розмір, передбачений статтею 182 КПК, проте із суттєвим зменшенням до розміру 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 №4695-ІХ установлено, що у 2026 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3328 гривень, тому грошовий еквівалент розміру застави становитиме 1 331 200 (один мільйон триста тридцять одна тисяча двісті) гривень, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобіганню ризикам та не є явно непомірним.
Окрім іншого, слідчий суддя зазначає, що частина 5 статті 194 КПК містить припис щодо визначення обов`язку підозрюваного, обвинуваченого (без визначення строку дії такого обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу. Окремо від цього слідчий суддя зобов`язує підозрюваного виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК), перелік яких наведено у резолютивній частини ухвали.
Керуючись статтями 176-199, 309, 369-372, 532 КПК, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Задовольнити частково клопотання.
2. Продовжити строк тримання під вартою  ОСОБА_4 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на 60 (шістдесят) днів до 20.07.2026 включно.
3. Визначити підозрюваному  ОСОБА_4  альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті 1 331 200 (один мільйон триста тридцять одна тисяча двісті) гривень, яка може бути внесена або самим підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) у будь-який час на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду (код 42836259, рахунок UA678201720355279004000096000 у Державній казначейській службі України міста Києва, призначення платежу: «Прізвище, ім`я, по-батькові підозрюваного, застава згідно з ухвалою ВАКС (номер справи, дата ухвали)».
4. У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді застави та на підозрюваного  ОСОБА_4  покладаються строком на 2 (два) місяці з дня внесення застави такі обов`язки:
1) прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду;
2) не відлучатись за межі міста Києва без дозволу детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво;
3) повідомляти детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, про зміну свого місця проживання та/або роботи;
4) утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні із іншими підозрюваними: 1. ОСОБА_9 , 2. ОСОБА_10 , 3. ОСОБА_8 , 4. ОСОБА_7 , та такими свідками: 1. ОСОБА_11 , 2. ОСОБА_12 , 3. ОСОБА_13 , 4. ОСОБА_14 , 5. ОСОБА_15 , 6. ОСОБА_16 , 7. ОСОБА_17 , 8. ОСОБА_18 , 9. ОСОБА_19 , 10. ОСОБА_20 , 11. ОСОБА_21 , 12. ОСОБА_22 , 13. ОСОБА_23 , 14. ОСОБА_24 ;
5) здати на зберігання органу Державної міграційної служби України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України;
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до детектива, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свого неприбуття, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, та також в разі невиконання обов`язків заставодавцем, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Контроль за виконанням ухвали покласти на детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, та прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, у цьому кримінальному провадженні.
Доручити у разі внесення застави Головному управлінню Національної поліції в місті Києві виконання ухвали в частині застосування електронного засобу контролю щодо підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку впродовж п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали оголошений 27.05.2026.
Слідчий суддя ОСОБА_1 ______________