Справа № 204/5531/26
Провадження № 1-кп/204/872/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника (ВКЗ) – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
потерпілого – ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026042140000268 від 11.03.2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петропавлівська, Північно-Казахстанської області, Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.03.2026 №75, стрільцю відділення оповіщення, солдату ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано службові повноваження представника влади на проведення заходів з оповіщення військовозобов`язаних 11 березня 2026 року, з метою відбору та призову на військову службу по мобілізації у Збройних Силах України, перевірки наявності військово-облікових документів, перебування на військовому обліку та доставлення порушників правил військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_4 та підпорядкованих відділів на території відповідальності.
11.03.2026 о 18 годині 11 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу магазину «Сільпо», що розташований за адресою: вул. Новокримська, буд. 3 у місті Дніпро, будучи наділеним службовими повноваженнями для виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації на особливий період, здійснював перевірку наявності військово-облікових документів щодо перебування осіб на військовому обліку.
В цей час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи за адресою: м Дніпро, вул. Новокримська, біля буд.3, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, помітив, що особами у військовій формі здійснюється оповіщення шляхом зупинки та вручення повісток, будучи зупиненим, у останнього виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з метою перешкоджання йому у здійсненні службової діяльності, достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник РТЦК та СП, та усвідомлюючи, що останній перебуває при виконанні службових обов`язків, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень службовій особі, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, раптово дістав із правої зовнішньої кишені куртки одягнутої на ньому предмет зовні схожий на ніж та наніс один удар ним в область грудної клітини ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1469е від 11.05.2026 тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, розташованого на тля синця, яке розпочинається раною в проекції 5-го міжреберного проміжку по передньо-паховій лінії, далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад та до грудини підшкірно і сліпо закінчується в м`яких тканинах. За своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день) (згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року народження).
Дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, кваліфіковані за ч. 2 ст. 350 КК України.
26 травня 2026 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, в м. Дніпрі з додержанням наступних вимог.
Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 350 КК України.
Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду в повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.
Також, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття обвинуваченого,активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілому. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 2 ст. 350 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, із покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме дій, які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, визнав та пояснив про вчинення ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень статей 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним правам інтересам або правам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 , вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену між сторонами міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що надав письмову згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Його позиція є добровільною без будь-якого тиску з боку сторонніх осіб.
Кримінальне правопорушення, у вчинені якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Ураховуючи викладене, оскільки умови, форма і зміст угоди про визнання винуватості між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК, КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_5 дій, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, які правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 350 КК України, та доходить висновку, що ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами про визнання винуватості, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 травня 2026 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. 

На підставі ст.75 КК України  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: 
- диск DVD-R із відеозаписом на якому мається запис з камер відеоспостереження з фасаду будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя          ОСОБА_1