Справа № 727/6589/26 
Провадження № 2-о/727/226/26

РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:
головуючого судді: Одовічен Я.В.
за участю секретаря: Зінич О.М.
заявника: ОСОБА_1 ,
представника заявника: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,заінтересована особа: Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати – ОСОБА_3 .
Після смерті матері залишилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Квартира належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 16.05.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №2165.
Спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 є її син, ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.
ОСОБА_1 постійно проживав зі своєю матір`ю на день її смерті, а тому вважає, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину.
З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, 28.04.2026 року заявник звернувся до приватного нотаріуса. Нотаріус йому роз`яснила, що ним не були подані належні документи, що підтверджують ту обставину, що на день відкриття спадщини, спадкоємець постійно проживав із спадкодавцем і рекомендувала звернутись до суду.
Вказав, що згідно довідки №432 від 14.04.2026 року, виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 проживав як ВПО в АДРЕСА_2 , у період з 01.07.2024 року по 31.08.2024 року. До складу його сім`ї входила мати – ОСОБА_3 , 1949 року народження.
Згідно довідки №184, виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, померла ОСОБА_4 , 1949 року народження, була зареєстрована як внутрішньо переміщена особи по АДРЕСА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказане свідчить, що він та його мати ОСОБА_3 проживали за однією адресою по день її смерті, тобто станом на час відкриття спадщини.
Також вказав, що до того як вони переїхали жити в с.Ставчани, вони тривалий час проживали разом за адресою: АДРЕСА_3 .
Встановлення факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому необхідно, зокрема, для отримання права на спадкування. 
Просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .
Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 була його матір`ю. Вони десь з 05.12.2022 року почали проживали разом за адресою: АДРЕСА_3 . Він забрав маму жити до себе, оскільки там де вона проживала не було належних умов проживання. 01.07.2024 року вони виїхали з м.Торецьк, їх влаштували у центр для переселенців у м.Покровськ. Коли дружина знайшла їм місце для проживання, їх евакувала організація «Пролісок» на кареті швидкої допомоги і доставила до м.Ставчани, де вони проживали по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Просив заяву задовольнити.
Представник заявника у судовому засіданні підтримав вимоги заяви та підтвердив, викладені в заяві обставини. Просив заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання провести у відсутності представника Торецька міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області та винести рішення відповідно до законодавства України.
Свідок ОСОБА_5 суду показала, що є дружиною ОСОБА_1 . Вона з дітьми у 2022 році вихали з м.Торець та почали жити в м.Чернівці в гуртожитку, а її чоловік ОСОБА_1 залишився проживати разом із матір`ю ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 , оскільки вона хворіла, самостійно не пересувалась та не хотіла виїжджати з м.Торецьк. У 2024 році чоловік разом із свекрухою виїхали з м.Торецьк. Вона знайшла їм місце для проживання в с.Ставчани. На момент смерті ОСОБА_3 проживала в с.Ставчани в гуртожитку. Разом із нею проживав і ОСОБА_1 . 
Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, покази свідка та дослідивши письмові докази у справі, дійшов до висновку.
Так, у відповідності до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.
Положеннями ст.315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як роз’яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як було встановлено судом, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його матір`ю згідно свідоцтва про народження виданого повторно 18.10.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, є ОСОБА_3 (а.с.7).
Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 30.08.2024 року Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Як вбачається з довідки ВК Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області №432 від 14.04.2026 року, ОСОБА_1 , 1972 року народження, дійсно проживав як ВПО в АДРЕСА_2 з 10.07.2024 року по 31.08.2024 року. До складу його сім`ї входили: мати ОСОБА_3 , 1949 року народження (а.с.11).
Відповідно до довідки виконкому Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області №184 від 20.02.2025 року, померла ОСОБА_3 , 1949 року народження дійсно була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).
Згідно договору дарування від 16.05.2007 року, ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_3 прийняло у дар квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї жилої кімнати житловою площею 2036 кв.м., загальною площею 37,7 кв.м. (а.с.8).
Відповідно до витягу №14815632 від 07.06.2007 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 16.05.2007 року (а.с.9).
Як вбачається з роз`яснення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О.І. від 28.04.2026 року, до нотаріуса звернувся   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має статус ВПО згідно довідки від 17.07.2025 року №7726-5003742019, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 та фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_5 , з проханням подати заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .
Згідно інформації зі Спадкового реєстру, відомості про відкриту спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відсутні.
У роз`ясненні також вказано, що оскільки ним не були подані належні документи, що підтверджують ту обставину, що на день відкриття спадщини, спадкоємець постійно проживав із спадкодавцем, рекомендувала йому звернутись до суду.
Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частинами першою та другою статті 1223 ЦК Українипередбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК Українимісцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
За змістом ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
На підставі частини третьої статті 1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Отже, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Частиною першою статті 1297 ЦК Українипередбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Як було встановлено судом, заявник проживав разом із ОСОБА_3 до її смерті, що підтвердив свідок, допитаний судом. 
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у заяві підтверджуються належними доказами, а тому вважає за можливе встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 11-13, 76-81, 89,  12, 13, 89, 257, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 – задовольнити. 
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини: ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Одовічен Я.В.