Провадження № 2/537/585/2026
Справа № 524/14135/25

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2026 року       м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючої судді – Мурашової Н.В., 
за участі секретаря – Дейнека В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, 
у с т а н о в и в:
Короткий зміст позову.
31.10.2025 року до ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якому просив визначити йому, ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_2 .
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 – ОСОБА_3 .
За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження: заповів ОСОБА_1 належну йому частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 
Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, зокрема квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 
18.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Мушинського О.Ю. із заявою про прийняття спадщини батька ОСОБА_2 , після отримання інформації про його смерть. 
Проте приватний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину батька ОСОБА_2 , з підстав пропуску визначеного ст.1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Проте ОСОБА_1 вважав, що з поважних причин пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки з 06.04.2022 року ОСОБА_1 проходив службу у ЗСУ, приймав участь у бойових діях, лікувався від поранень.
Тому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за захистом своїх майнових прав, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини померлого батька.

Рух справи.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.11.2025 року позов ОСОБА_1 передано за виключною підсудністю, ст.30 ЦПК України, до Крюківському районному суду м. Кременчука. (а.с.27).
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.12.2025 року прийняли до розгляду та відкрили провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , за правилами загального позовного провадження. Призначили підготовче засідання.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.03.2026 року за клопотанням представника позивача витребували у приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинського О.Ю. належним чином засвідчену копію спадкової справи №78/2024 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.58-59).
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.02.2026 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Позиції учасників справи в судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Філатова О.П. були повідомлені про місце і час розгляду справи належним чином. Проте в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Філатової О.П. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримали, просили задовольнити з наведених в ньому підстав.
Відповідач Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи. Від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без їх участі. (а.с.37-38).
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Обставини, установлені судом. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 20.01.1968 року ЗАГС м. Кременчука. (а.с.21). 
27.06.2006 року Державний нотаріус Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Коваль Н.А. посвідчив заповіт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому частину квартири АДРЕСА_2 заповів ОСОБА_1 . Зареєстровано у реєстрі за №2-846. (а.с.10).
Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №5551268 від 27.06.2006, в цей день був зареєстрований заповіт ОСОБА_2 (а.с.16).
Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданим Управлінням ЖКГ Кременчуцької міської ради народних депутатів, яке зареєстроване у КП «Кременчуцьке МБТІ» за р.№8660, у реєстровій книзі №58, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . 
За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №442951448 від 10.09.2025 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить: 1) актуальна інформація – ОСОБА_1 9/16 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2113, видане 15.11.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області; 2) відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна: на підставі свідоцтва про прво власності, видане 17.04.1998 року Управлінням ЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради та рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.08.2006 року – ОСОБА_6 (особа померла) – 1/4 частини, ОСОБА_2 – 1/4 частини, ОСОБА_5 – 1/4 частини, а також на підставі свідоцтва про право на спадщину ВЕІ №157394, видане 05.12.2006 року Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою р.№3-1716 – ОСОБА_5 – 1/4 частини. (а.с.11).
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 12.12.2006 року Центральним відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. (а.с.19).
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 08.06.2011 року Центральним відділом РАЦС Кременчуцткого МУЮ Полтавської області. (а.с.19).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 04.01.2024 року Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00048022712 від 18.11.2024 року. (а.с.20).
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.06.1999 року серії НОМЕР_6 та установлено в рішенні Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.08.2006 року у справі №2-1403/2006.
18.11.2024 року ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинському О.Ю. заяву про прийняття спадщини батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Спадкова справа на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена 18.11.2024 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинським О.Ю., що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79184527 від 18.11.2024 року.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на день смерті за вказаною адресою не були зареєстровані інші особи. Що підтверджено листом Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №7854/01-27 від 05.11.2024 року.
Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинський О.Ю. постановою від 18.11.2024 року відмовив ОСОБА_1 у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав пропуску строку для прийняття спадщини (не подав у встановлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, не був зареєстрований із померлим за однією адресою на день його смерті). (а.с.15). 
В обґрунтування поважності пропуску строку для прийняття спадщини батька ОСОБА_1 зазначив, що під час воєнного стану з 06.04.2022 року проходив службу у ЗСУ, приймав участь у бойових діях, отримав поранення.
Так, згідно з військовим квитком НОМЕР_7 , ОСОБА_1 був мобілізований 06.04.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022. З 22.01.2025 року – виключений з військової частини, солдат резерву. (а.с.17-18).
Т.в.о. командира військової частини НОМЕР_8 надав довідку №1124 від 05.10.2025 року, в якій повідомив, що солдат ОСОБА_1 08.09.2024 року під час виконання бойового завдання, внаслідок ураження FPV-дронами збройних сил рф, поблизу н.п. Ольгівка, Коренівського району Курської області рф, при забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф отримав поранення. Діагноз: МВТ, АБТ з суцільним розривом лівої барабанної перетинки, осколкове сліпе поранення правого плеча (наявні осколки). (а.с.6).
Згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_8 від 17.03.2025 №199, солдат ОСОБА_1 , водій відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів роти протитанкових ракетних комплексів, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в н.п. Шевченко Волноваського району Донецької області, н.п. Старомайорське Волноваського району Донецької області, н.п. Вікторівка Суджанського району Курської області, н.п. Ольгівка Кореневського району Курської області РФ, а саме з 12.06.2022 по 12.10.2022, з 17.10.2022 по 09.12.2022, з 20.12.2022 по 31.01.2023, з 11.02.2023 по 21.02.2023, 24.06.2023, з 09.07.2023 по 12.07.2023, з 16.07.2023 по 18.07.2023, з 21.07.2023 по 23.07.2023, з 28.07.2023 по 01.08.2023, 03.08.2023, 05.08.2023, 07.08.2023, 09.08.2023, 11.08.2023, 18.08.2023, 20.08.2023, 28.08.2023, 30.08.2023, 01.08.2023, з 03.09.2023 по 04.09.2023, 09.09.2023, 11.09.2023, з 13.09.2023 по 15.09.2023, з 17.09.2023 по 19.09.2023, 21.09.2023, 23.09.2023, з 25.09.2023 по 27.09.2023, з 29.09.2023 по 04.10.2023, з 06.10.2023 по 08.10.2023, 10.10.2023, з 13.10.2023 по 15.10.2023, 17.10.2023, з 01.11.2023 по 03.11.2023, з 05.11.2023 по 06.11.2023, з 08.11.2023 по 11.11.2023, 13.11.2023, 15.11.2023, 19.11.2023, з 13.12.2023 по 14.12.2023, з 11.02.2024 по 14.02.2024, 21.02.2024, з 23.02.2024 по 25.02.2024, 17.08.2024, з 25.08.2024 по 10.09.2024. (а.с.7).
ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_9 від 18.07.2023 року. (а.с.22).

Мотиви ухваленого рішення.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до частини першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплив 04.07.2024 року. ОСОБА_1 не був зареєстрований та постійно не проживав з батьком на день його смерті. Заяву нотаріусу Борщенко О.О. подав 18.11.2024 року, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.
Розглядаючи спір по суті, суд врахував положення зазначених норм ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та, дослідивши поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановив, що його син та спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 не скористався правом на прийняття спадщини у встановлені законом строки у зв`язку з поважними причинами, а саме: проходження служби у ЗСУ під час воєнного стану, прийняття участі у бойових діях із захисту Батьківщини від збройної агресії, отримання поранення та лікування, тому дійшов висновку про наявність підстав для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.
З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2028 року у справі №757/28103/16-ц, у постанові від 19.12.2018 року у справі №372/2383/16-ц, у постанові від 17.10.2018 року у справі №681/203/17-ц.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини – задовольнити. 
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Інформація про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_10 , виданий Автозаводським РВ КМУ України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . 
Відповідач: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, яка уповноважена представляти інтереси Кременчуцької територіальної громади, ЄДРПОУ 24388300, адреса: м. Кременчук, площа Перемоги, 2.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 29.06.2026 року.

Суддя      Мурашова Н.В.