ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/1214/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить:
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку N 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до частини другої статті 28 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (у редакції Закону від 01.01.2014, чинній станом на 15.01.2014 року), військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком:
1) перший розряд - до 35 років;
2) другий розряд: рядовий склад - до 40 років; сержантський і старшинський склад: сержанти і старшини - до 45 років; прапорщики і мічмани - до 50 років.
Згідно з частиною четвертою вказаного Закону граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Відповідно до частини першої статті 32 зазначеного Закону, військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.
Відповідно із записом у графі 34 сторінки 33 військового квитка Позивача серії НОМЕР_1 , який засвідчено печаткою військового комісаріату та підписом військового комісара позивача виключено з військового обліку 15.01.2014, тобто він набув статусу особи, яка вже не є військовозобов`язаним.
З відомостей сформованого у мобільному застосунку "Резерв+" військово-облікового документа в електронній формі, що містить QR-код (номер в реєстрі Оберіг (120420239669477000008) позивач встановив, що його категорія обліку військовозобов`язаний; ТЦК та СП, де перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Разом з тим, відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Проте, позивач не входить до жодної з категорій, передбачених частиною дев`ятою статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Він не має статусу військовозобов`язаного та не перебуває в запасі, оскільки був виключений з військового обліку ще у 2014 році через досягнення граничного віку перебування в запасі. Будь-які документи, що підтверджують його повторне зарахування на облік, відсутні.
Відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", в редакції чинній на момент досягнення граничного строку перебування в запасі Позивача, існувало лише дві категорії військового обліку - облік призовників і облік військовозобов`язаних.
Після досягнення граничного віку перебування в запасі позивач автоматично втратив належність до відповідних категорій та, відповідно, був знятий з військового обліку. Таким чином, після виключення з обліку особа втрачає статус військовозобов`язаного, а на неї більше не поширюються положення законодавства, що регулюють військовий обов`язок і військову службу.
Зокрема, така особа не підлягає мобілізації, не повинна проходити військово-лікарську комісію, оновлювати свої облікові дані чи отримувати повістки.
Рішення про виключення з обліку є остаточним, і повторне взяття на військовий облік можливе лише за власним бажанням громадянина. Позивач не звертався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про поновлення на обліку. Чинні нормативно-правові акти не передбачають обов`язку осіб, виключених із військового обліку, самостійно оновлювати свої персональні дані. Крім того, внесення чи уточнення інформації в застосунку "Резерв+" не є фактом повторної постановки на військовий облік.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку. Оскільки позивач був саме виключений з військового обліку, то повторному взяттю на такий облік він не підлягає.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
20.02.2026 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив відповідача на позов. У відзиві відповідач зазначив, що відповідно до відмітки в обліковій картці та військовому квитку позивач у 2014 році був виключений з військового обліку по досягненню граничного віку перебування в запасі, з урахуванням того, що відповідно до пункту частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону, чинній станом на 01.01.2014 року) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які досягли граничного віку перебування в запасі.
При цьому згідно з частиною другою статті 28 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції 2014 року) граничний вік перебування в запасі військовозобов`язаних, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового складу - до 40 років.
Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі Закон України №2232-XII (в редакції чинній на 2014 рік)
Запас військовозобов`язаних згідно зі статтею 28 Закону №2232-XII у редакції, яка діяла на момент досягнення позивачем сорокарічного віку (в редакції Закону станом на 01.01.2014) поділявся на два розряди, що встановлювались залежно від віку військовозобов`язаних .
Військовозобов`язані, які перебували у запасі та мали військові знання рядового, сержанського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком:
1)перший розряд до 35років;
2)другий розряд до 40років.
При цьому граничний вік перебування в запасі другого розряду був граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
У подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації" від 27.03.2014 №1169-VII внесено зміни до статті 28 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 22.07.2014 №1604- VII до 60 років.
Водночас приписи Закону №2232-XII про те, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві, змін не зазнали.
Тобто, з набранням чинності вказаних змін до Закону № 2232- XII позивач є таким, що підпадає під дію як особа, яка не досягла встановленого законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду
Щодо приписів частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто, дія нормативно-правового акту в часі пов`язується із вступом його в силу і з моментом втрати ним юридичної сили.
Позивач у відповіді на відзив наполягав на правомірності позовних вимог та безпідставності доводів відповідача.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
За даними військового квитка НОМЕР_1 від 22.11.1990, у 2014 році позивач виключений з військового обліку по досягненню граничного віку перебування в запасі, про що зроблено відповідний запис 15.01.2014.
Однак зазначені дані не відображено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
14.01.2026 позивач звернувся з письмовою заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 з проханням виключити з обліку на підставі пункту 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції від 15.01.2014).
Листом від 24.01.2026 №16/3/289 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив позивача, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації" від 27.03.2014 №1169-VII внесено зміни до статті 28 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 22.07.2014 №1604-VII граничний вік був збільшений до 60 років. 
Вважаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не вносячи до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення з військового обліку, допускає протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Так, згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не скасований.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 12.03.1992 №2232-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі – Закон України №2232-ХІІ).
За змістом частин першої, третьої та дев`ятої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники – особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники – особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці – особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані – особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти – особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.
Статтею 2 Закону України №2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
Згідно з частинами першою та п`ятою статті 33 Закону України №2232-XI військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Приписами частини gthij] статті 34 Закону №2232-ХІІ передбачено, що персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів"від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі – Закон України № 1951-VIII).
Відповідно до статті 1 названого Закону України єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів – це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно зі статтею 3 Закону України № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:
1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей – держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
Так, статтею 5 Закону України № 1951-VIII передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі – Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі – розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. Органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 2 частини першої статті 9 Закону України №1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
На виконання частини першої статті 14 Закону України №1951-VIII, ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина третя статті 14 Закону України № 1951-VIII).
Отже, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені статтею 37 Закону України №2232-ХІІ.
Згідно з частинами першою та шостою статті 37 Закону України №2232-XI взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних, які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву.
Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України – у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України – у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, зокрема:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Відповідно до положень частини другої та четвертої статті 28 Закону України №2232-XI (в редакції від 05.12.2012, чинної на час внесення до військового квитка позивача запису про виключення з військового обліку) запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.
Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком:
1) перший розряд – до 35 років;
2) другий розряд: 
рядовий склад - до 40 років; 
сержантський і старшинський склад: сержанти і старшини – до 45 років; 
прапорщики і мічмани – до 50 років.
Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Водночас положення Закону України №2232-XI в частині, що стосується граничного віку перебування військовозобов`язаних осіб в запасі, зазнавало змін.
Зокрема, Законом України від 27.03.2014 № 1169-VII внесено зміни до статті 28 Закону України №2232-XI, а саме змінено граничний вік перебування в запасі другого розряду до 50 років, а Законом України від 22.07.2014 №1604-VII – до 60 років.
При цьому, положення Закону України №2232-ХІ про те, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та військовому резерві, змін не зазнали. Тобто, з набранням чинності змін до Закону України №2232-XI позивач є таким, що підпадає під його дію як особа, що не досягла передбаченого таким Законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду.
Тобто, у зв`язку із збільшенням граничного віку перебування в запасі позивача було автоматично поновлено в запасі, незалежно від того, чи перебував він на військовому обліку, оскільки позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) не досягнув 60-річного віку, тобто повинен згідно з чинним законодавством перебувати на військовому обліку військовозобов`язаних.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 09.06.2023 у справі №640/13146/20, у разі безпосередньої (прямої) дії закону в часі, новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.
Суд вважає помилковими висновки позивача щодо того, що часом виникнення спірних правовідносин є досягнення ним граничного віку, і саме станом на цей час слід застосовувати норми Закону України №2232-ХІІ для вирішення питання досягнення ним граничного віку перебування в запасі, позаяк станом на 2014 (внесення запису до військового квитка позивача про виключення його з військового обліку) спору між сторонами щодо наявності у позивача на той час права на виключення з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування в запасі не існувало.
Отже, підстави звернення до суду, що наведені у позовній заяві, вказують на те, що спір з приводу наявності у позивача права на виключення з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування в запасі виник у момент направлення ним такої заяви про виключення з обліку – 14.01.2026, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Закону України №2232-ХІІ, чинні станом на час звернення позивача з такою заявою.
Тож оскільки позивач не має права на виключення з військового обліку у зв`язку з недосягненням граничного віку перебування у запасі, відсутні підстави для виключення його із військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З огляду на вищевикладене суд залишає позов без задоволення у повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя	 	С.О. Удовіченко