Справа №216/2527/26
провадження 3/216/857/26

ПОСТАНОВА
іменем України

06 травня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Маланюк О.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , непрацюючого, - за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 31.03.2026 року, надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 та ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою суду від 06 квітня 2026 року, справи об`єднано в одне провадження.
У зв`язку з неявкою правопорушника в судове засідання 06 квітня 2026 року справу було відкладено на 29 квітня 2026 року. 
У зв`язку з неявкою правопорушника в судове засідання 29 квітня 2026 року, зважаючи на приписи ст.268 КУпАП щодо необхідності розгляду справи за ст. 173-2 КУпАП за обов`язкової участі особи яка притягується до відповідальності справу було відкладено на 06 травня 2026 року та постановою суду від 29 квітня 2026 року застосовано примусовий привід правопорушника в судове засідання на 06 травня 2026 року.
Постанову суду від 29 квітня 2026 року щодо примусового приводу порушника в судове засідання на 06 травня 2026 року не виконано, порушника в судове засідання не доставлено з невідомих для суду причин. 
За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі особи відносно якої складено протоколи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 953436 від 15 березня 2026 року, 15.03.2026 року, о 17.35 год. гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 , що виразилося у словесних образах на погрозах фізичною розправою, чим порушив ЗУ № 2229-VIII від 07.12.2017р. чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. (Свідки відсутні).
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 953437 від 15 березня 2026 року, 15.03.2026 року, о 17.35 год. гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 , що виразилося у словесних образах на погрозах фізичною розправою в присутності своєї неповнолітньої дитини, чим порушив ЗУ № 2229-VIII від 07.12.2017р. чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП. (Свідки відсутні).
Суд звертає увагу, що відповідно до конструкції даних зазначеного протоколу ВАД № 953437 від 15 березня 2026 року, 15.03.2026 року, вчинено насильство не відносно неповнолітньої дитини а в її присутності, та події висвітлені в двох протоколах здійснені одномоментно в 17.35 год. 
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання наявності події та складу адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на те, що особа гр. ОСОБА_1 у той самий час та за тією самою адресою вчинив аналогічні дії в присутності неповнолітньої дитини, хоч норма ч.2 ст. 173-2 КУпАП вимагає для наявності складу адміністративного правопорушення – діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи,
Дослідивши обставини, суд приходить до наступних висновків:
Події, описані в обох протоколах, відбулися одночасно, в одному місці та за однакових обставин. Фактично дії особи складали єдиний акт поведінки. Розділення одного інциденту на два окремі склади правопорушення за ознакою наявності присутніх (свідків) є юридично помилковим у даному контексті. 
В протоколі ВАД № 953437 від 15 березня 2026 року, 15.03.2026 року, о 17.35 год. вказано взаємовиключні обставини зокрема те, що дії мали місце в присутності неповнолітньої дитини але не щодо неї, при цьому зазначено, що свідки відсутні.
Відповідно до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Згідно зі ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини (практика ЄСПЛ, справа «Сергій Золотухін проти Росії»), забороняється переслідування особи за друге правопорушення, якщо воно виникає з ідентичних фактів або фактів, що в основі своїй є тими самими (принцип Non bis in idem).
За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи, що особа раніше не притягувалася до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (а ч. 2 була інкримінована помилково через невірну кваліфікацію), здійснюючи виключно роль арбітра та не перебираючи на себе функцію збирання доказів чи обвинувачення, суд вважає за доцільне притягнути особу тільки за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки це охоплює весь обсяг вчиненого.
Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними з протоколу серії ВАД № 953436 від 15.03.2026 року про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ,письмовими порясненнями ОСОБА_3 , рапортом працівника поліції, іншими матеріалами провадження.
Провадження за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (відсутність складу правопорушення), оскільки за цей самий факт особа вже несе відповідальність за ч. 1 цієї ж статті.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 251, 247, 268, 283-285, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.
Провадження за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя        О.Я.МАЛАНЮК