ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/925/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Калантай М.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Промінструмент", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 	
про 	стягнення 38 894,15 грн. 	
без виклику учасників справи
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Промінструмент" (надалі - відповідач) про стягнення 38894,15грн., з яких: 32188,26грн. пені, 6705,89грн. штрафу.
На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки товару за договором поставки №ЛІКВО 25-076 від 05.02.2025.
Ухвалою від 25.03.2026 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.
Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Дана ухвала згідно з ч.ч.5, 7 ст.6 ГПК України була направлена судом відповідачу в електронній формі до його Електронного кабінету із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. У даному випадку судом отримано таке повідомлення 25.03.2026 о 17:37, а тому ухвала про відкриття провадження є врученою відповідачу 26.03.2026.
Отже, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 10.04.2026, однак своє право не реалізував.
У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).
Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.
05 лютого 2025 року між відповідачем, як Постачальником, та позивачем, як Покупцем, укладено договір поставки №ЛІКВО 25-076 (за рознарядкою) (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві Знаряддя (Свердлильно-нарізний інструмент в асортименті) (далі - Товар), зазначений в специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною), а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. Під поставкою Сторони розуміють передачу Товару Постачальником для прийняття Покупцем.
Згідно з п. 1.2 Договору найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна вартість Товару вказується у специфікації, (далі - Специфікація), яка є Додатком №1 до Договору та є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 5.1 Договору строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації до цього Договору.
Пунктом 5.2 Договору встановлено, що обсяг поставки Товару (кожної партії Товару) визначається в рознарядках Покупця. Відвантаження Товару проводиться тільки після отримання Постачальником рознарядки. Відвантаження Товару без рознарядки забороняється. Рознарядка Постачальнику може направлятися Покупцем в електронному вигляді на електронну адресу Постачальника, вказану в Розділі XIV даного Договору.
За умовами пункту 5.3 Договору датою прийняття Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару, форма якого наведена в Додатку № 3 до цього Договору, який є невід`ємною частиною (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом в Україні) або видаткової накладної. Датою передачі Постачальником Товару для прийняття Покупцем є дата прибуття Товару до місця поставки зазначена у відповідному товаро-транспортному документі або дата підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару, якщо Покупець за допомогою товаротранспортних документів не може визначити дату їх передачі для прийняття. Право власності на Товар, ризик випадкового знищення/пошкодження переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної. (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної вважається дата підписання Покупцем).
Відповідно до п. 6.3.1. Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором.
Умовами підписаної обома сторонами Специфікації №1 від 05.02.2025 (Додаток №1 до Договору) встановлено, що:
- загальна вартість Товару, що поставляється у цій Специфікації, складає 95798,40 грн з ПДВ (п.1 Специфікації);
- строк поставки Товару: Протягом 60 календарних днів з дати укладання договору про закупівлю, але не пізніше 31.03.2025 (п.3 Специфікації);
- відвантаження товару - згідно рознарядки Покупця (поштову адресу отримувача покупець вказує в рознарядці) (п.3.1 Специфікації).
06 лютого 2025 року Покупцем у відповідності до п.5.2 Договору на електронну пошту Постачальника lider.prom@ukr.net була направлена рознарядка №305.4-305-2-1096 від 06.02.2025 на поставку - Знаряддя (Свердлильно-нарізний інструмент в асортименті), згідно Специфікації №1 на суму 95 798,40 грн. з ПДВ. Місце призначення: Україна, 61109, м. Харків, вул. Сінна буд.32.
Таким чином, граничним строком поставки, передбаченим умовами Договору та Специфікації, є - 31.03.2025.
Листом №13/02 від 13.02.2025 відповідач повідомив позивача про намір відвантажити Товар.
24 лютого 2025 року відповідачем здійснено поставку Свердлильно-нарізного інструменту в асортименті. 
Проте під час проведення вхідного контролю ТМЦ, спеціалістами філії САРС "ЛІКВО" були виявлені невідповідності Товару умовам Договору. Згідно загальних зауважень Акту вхідного контролю ТМЦ № 25/076/1 від 26.02.2025 поставлений товар не відповідав умовам договору, а саме: 
- по отриманому Товару від ТОВ "Лідер Промінструмент" неможливо ідентифікувати виробника, згідно п.6 Специфікації №1 та рік виготовлення товару, згідно п.7 Специфікації №1.
- назва Товару у видатковій накладній відрізняється від назви Товару зазначеної у Специфікації №1;
- Поставлений Товар не відповідає Технічним характеристикам згідно Додатку №4 Договору.
Окрім того, ТОВ "Лідер Промінструмент" не надав товаросупровідних документів згідно п. 5.5 Договору, а саме:
- скан-копії паспортів або сертифікатів якості від Виробника із зазначенням повної назви, геометричних розмірів та технічних характеристик запропонованого товару (у разі відсутності вищезазначених документів надається інформаційний лист від Виробника, на товар з технічними характеристиками відповідно технічних вимог, з зазначенням повної назви та геометричних розмірів товару).
Листом №305.4-305-2-1830 від 25.02.2025 позивач повідомив відповідача щодо необхідності надання первинних документів.
Листом №305.4-305-2-1989 від 03.03.2025 позивач повідомив відповідача про виявлені невідповідності Товару умовам Договору та необхідність вивезення товару.
03 березня 2025 року позивачем від відповідача було отримано електронний лист, яким останній повідомив, що він замовить кур`єра Нової пошти для вивезення невідповідного товару.
На підставі вищенаведеного Постачальнику була видана матеріальна перепустка на вивезення товару від 04.03.2025, за якою 05.03.2025 відповідач забрав невідповідний товар.
Листом від 27.06.2025 позивач направив відповідачу електронний лист, в якому наполягав на необхідності виконання умов Договору та здійснення поставки Товару.
Відповідач залишив даний електронний лист позивача без реагування.
Пунктом 7.9 Договору встановлено, що у разі прострочення Постачальником виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання.
У зв`язку з цим, 19.02.2026 позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу Вимогу від 04.02.2026 №305.4-305-2-1251 про сплату в 7-денний строк пені та штрафу за непоставку товару.
Дана вимога також була залишена відповідачем без реагування.
Як зазначає позивач у позові, і це не було спростовано відповідачем, станом на момент звернення до суду із даним позовом Постачальник не виконав зобов`язання за Договором та не здійснив поставку Товару.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 32188,26грн. пені, 6705,89грн. штрафу.
При цьому, звертаючись з даним позовом саме до Господарського суду Харківської області, позивач посилається на те, що договором чітко визначено місце його виконання, яке територіально знаходиться у Харківській області. Отже, дана справа підсудна Господарському суду Харківської області.
У зв`язку з цим, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Так, статтею 29 ГПК України врегульовано питання щодо підсудності справ за вибором позивача. У тому числі частиною 5 статті 29 ГПК України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Згідно зі статтею 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
У даному випадку згідно з пунктом 5.1 договору поставки №ЛІКВО 25-076 від 05.02.2025 строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників i вантажоотримувачів вказується в Специфікації до цього Договору. Так, пунктом 10.1 Специфікації №1 від 05.02.2025 (Додаток №1 до Договору) визначено місце поставки Товару: Україна, 61109, м. Харків, вул. Сінна 32, Філія САРС "ЛІКВО" АТ "Укргазвидобування".
За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що передбачене договором місце його виконання територіально знаходиться у Харківській області.
Зазначена обставина свідчить, що даний позов подано позивачем з дотриманням вимог ГПК України щодо територіальної юрисдикції (підсудності).
Від відповідача заперечень щодо підсудності даного спору не надходило.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Зокрема, статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що відповідач за умовами Договору та Специфікації був зобов`язаний поставити позивачу товар, передбачений рознарядкою №305.4-305-2-1096 від 06.02.2025 на загальну суму 95 798,40 грн., не пізніше 31.03.2025, однак свій обов`язок належним чином не виконав.
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі статями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази своєчасного здійснення поставки товару за Договором у повному обсязі.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
На підставі вищевказаних норм законодавства та умов п.7.9 Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 32188,26грн. пені за період з 01.04.2025 по 02.03.2026, а також, оскільки прострочення тривало більше 30 днів, позивач додатково нарахував штраф в розмірі 7% від вартості непоставленого товару (95798,40грн. х 7% = 6705,89грн.)
Перевіривши розрахунок вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення 32188,26грн. пені та 6705,89грн. штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.
Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові обставини, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд  
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Промінструмент" (50025, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Лауреатів, буд.46, код 44122156) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, буд.26/28, код 30019775) 32188,26грн. пені, 6705,89грн. штрафу, 2662,40грн. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено "14" травня 2026 р. 

Суддя		М.В. Калантай