Справа № 535/1086/24
Провадження № 1-кп/535/99/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника – обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Котельва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2024 року за №12024170490000391, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, Харківської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
-раніше судимий вироком Котелевського районного суду від 07.05.2024 року за ст. 336 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.336 КК України
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 25.09.2024 близько 17.00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 належним чином оголошено зміст та необхідність його відправки 26.09.2024 о 16.00 год. до місця проходження служби, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі відмови від проходження служби.
Проте ОСОБА_5 всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи відповідно до картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного № 7/287 та довідки № 247 від 15.03.2024 придатним за станом здоров`я до проходження військової служби та належним чином попередженим про необхідність прибуття на 16.00 год. 26.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 для відправки до Збройних Сил України відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, будучи при цьому повідомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, умисно, без поважних причин, не прибув на визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на військову службу до лав Збройних Сил України, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, не визнає в тому, що у нього є хвороби та має не задовільний стан здоров`я, які не дозволяють проходити військову службу в ЗСУ. При цьому пояснив, що його доставляли в ТЦК для оновлення даних та проходження ВЛК у 2024 році та у цьому ж році був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України. Також зазначив, що 25.09.2024 року йому вручали повістку та він відмовився від її отримання. Повістку не оголошували він її тільки бачив, наслідки не повідомляли, в ТЦК повідомляли, що згідно ВЛК він є придатною особою для проходження військової служби в ЗСУ. Рішення ВЛК не оскаржував, він з ним ознайомлений. До лікарів звертається постійно для лікування хвороби. 
Не зважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_5 , його вина в скоєнні злочину, передбачена ст.336 КК України при викладених у даному вироку обставинах, повністю підтверджується поясненнями свідків, а також з іншими безпосередньо дослідженими судом доказами сторони обвинувачення відповідно до ст.ст.22,349 КПК України , які суд вважає належними та допустимими:
- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_6 –начальника відділу мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 пояснив, що ОСОБА_5 доставляла поліція в ТЦК так як він перебував у розшуку, йому була вручена повістка, ОСОБА_5 вже проходив ВЛК повідомлено про кримінальну відповідальність, він відмовився від отримання повістки, про що було складено акту, а потім документи направлено до поліції. Це все відбувалося у приміщенні ТЦК. Вручення повістки фіксувалося на камеру, потім ОСОБА_5 відмовився від отримання повістки, про наслідки відмови роз`яснювалося. На наступний день ОСОБА_5 не з`явився, про причини неприбуття не повідомляв, причин поважності неявки не надавав;
- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_7 - старшого офіцера 7 відділу з мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що він був присутнім при врученні повістки ОСОБА_5 . Сам факт вручення повістки фіксувався на відео фіксацію. До ТЦК ОСОБА_5 був доставлений працівниками поліції. ОСОБА_5 не виявляв наміру проходити службу в ЗСУ та відмовився. Про кримінальну відповідальність і про наслідки ОСОБА_5 роз`яснювалось. 
- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_8 , яка є дружиною обвинуваченого, яка пояснила про те, що до них додому приїжджали працівники ТЦК, повідомили, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку. Зазначила, що ОСОБА_5 не може служити у ЗСУ за станом здоров`я, в зв`язку з чим відмовлявся від отримання повістки. Також зазначила, що у них є діти на утриманні.

- даними, які містяться у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №12024170490000391 від 07.10.2024 за ст. 366 КК України, яким стверджується, що 07.10.2024 до чергової частини (Котельва) ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про кримінальне правопорушення з ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи належним чином повідомлений про відправку на військову службу в ЗСУ не з`явився 26.09.2024 без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період /а.с. 57-59/;
- даними про повідомлення про кримінальне правопорушення /а.с. 63/;
- даними, які містяться у розписці на ім`я ОСОБА_5 на відправку на 26.09.2024 року о 16 год.00 хв. /а.с. 64/;
- даними, які містяться в акті про відмову в отриманні повістки від 25.09.2024 року про відмову ОСОБА_5 від отримання повістки для відправки 26.09.2024 року 16 год. 00 хв. для відправки по мобілізації в команду А3321 /а.с. 64об/;
- даними, які містяться у поіменному списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_3 і відправлені у складі команди НОМЕР_1 на ОСОБА_5 /а.с. 65, 68/;
- даними, які містяться у висновку за результатами професійного відбору, яким стверджується, що ОСОБА_5 має 3-й рівень стійкості до бойового стресу Рекомендований до проходження військової служби під час мобілізації /а.с. 69/;
- даними, які містяться у картці обстеження та медичного огляду ОСОБА_5 , згідно якого стверджується, що на підставі статті 62 (в) 52 (в) графи ІІ Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог придатний до військової служби /а.с. 70/;
- даними, які містяться у довідки військово-лікарської комісії, який проведений медичний огляд ВЛК від 15 березня 2024 року стверджується, що Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Плосковальгусна деформація обох стоп ІІ ступеню з незначним порушенням функції ходи. Застина госпродуодекопатія. Хронічний панкреатит, фаза ремісії на підставі статті 62 (в), 52 (в) графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ придатний до військової служби /а.с. 71/;
- даними, які містяться у рапорті Начальника відділення обліку мобілізаційної роботи – заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 від 26.09.2024 згідно якого стверджується, що військовозобов`язаний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився 26.09.2024 року о 16.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки в команду НОМЕР_1 , про причини неприбуття не повідомив, тим самим ухилився від призову на військову службу по мобілізації в ЗСУ /а.с. 76/;
- даними, які містяться у протоколі огляду від 14.10.2024 року, згідно якого проведено огляд (інформації) відеозапису, що міститься на цифровому носії - DVD-R диску, наданий як відповідь на запит ІНФОРМАЦІЯ_4 (код НОМЕР_2 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено: За результатами перегляду даного файлу встановлено, що на наданому оптичному «DVD-R» диску, знаходиться файл (відеозапис) від 25.09.2024 року в період часу з 05 год. 15 хв. 53 сек. до 05 год. 17 хв. 00 сек., під назвою: «VID210407-Малько», на якому зафіксована наступна інформація: Під час проведення огляду відеозапису, що знаходиться на оптичному «DVD-R» диску, встановлено, що на ньому зафіксовано начальник BOMP- начальника сьомого відділу Полтавського районного заступник територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , котрому оголошено зміст повістки на відправку до Збройних Сил України та необхідність його прибуття год. до сьомого відділу Полтавського районного 26.09.2024 о 16.00 територіального центру комплектування та соціальної підтримки для відправки до місця проходження служби, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі відмови від проходження служби, в свою чергу, ОСОБА_5 відмовився отримувати повістку, після чого, ОСОБА_11 повідомлено ОСОБА_5 , про те, що у зв?язку з його відмовою буде складено акт про відмову від отримання повістки. В подальшому, 05 год. 17 хв. 00 сек. даний відеозапис завершується. Стоп-кадр N? 1. На цьому огляд закінчено. Оглянутий оптичний «DVD-R» диск долучається до даного протоколу як додаток, який поміщено до паперового конверту білого кольору, опечатано та скріпленого відтиском печатки СПД N? 1 ВП N? 4 /а.с. 77-79/;
- відеозаписом з назвою «VID 210407 – Малько» від 25.09.2024 на якому вручається бойова повістка ОСОБА_5 25.07.2024 /а.с. 80/;
Згідно зі ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними в ч.1 ст.94 КПК України, та сформувати повне й об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.
Досліджені письмові докази сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, являються достовірними, логічно та об`єктивно пов`язані і узгоджуються між собою, підтверджуючи один одного, а також всі вони в своїй сукупності дають змогу зробити висновок щодо винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Визначальним у даному випадку є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, яке прослідковується у його поведінці під час судового розгляду, аналізі підстав, причин, спрямованості дій винного. Спрямованість умислу суд визначив та вирішив з огляду на всю сукупність обставин вчиненого діяння.
Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.
Суд оцінює критично показання обвинуваченого ОСОБА_5 , та пояснення захисника ОСОБА_4 про те, що він з не з`явився 26.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у складі команди НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації на особливий період, а саме, у зв`язку з тим, що він вважав себе по стану здоров`я непридатним до військової служби, оскільки обставин, пов`язаних зі станом здоров`я обвинуваченого, які б з об`єктивних причин унеможливлювали виконання ним військового обов`язку, судом не встановлено. Його покази суперечать сукупності досліджених судом доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Згідно п.24 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Роз`яснення щодо складу злочину за ст. 336 КК України містить постанова ККС ВС від 13 лютого 2025 року у справі № 168/1083/23. У ній вказано, що дії особи матимуть склад злочину, передбаченого ст. 336 КК України, у разі якщо вона під час мобілізації на особливий період, отримавши повістку про виклик до ТЦК та СП, без визначених законом поважних причин, не з`явилася в зазначені у цій повістці місце та строк до збірного пункту ТЦК та СП для відправлення до військової частини.
ОСОБА_5 , не маючи об`єктивних, непереборних перешкод, не повідомив протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки про причину неявки та не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів, що свідчить про свідоме його ухилення від проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації.
Суд розцінює покази ОСОБА_5 як спосіб захисту та вважає, що вони свідчать про його бажання ухилитися від кримінальної відповідальності за фактично вчинене кримінальне правопорушення. 
Щодо посилань захисника – адвоката ОСОБА_4 стосовно того, що ОСОБА_5 до військової служби є придатним під час загальної мобілізації в Збройних Силах України, та не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, то суд зазначає наступне.
Згідно до визначень наданих у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року під мобілізацією розуміється - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
У вказаному Законі надано і визначення особливому періоду - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Пунктом 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно з Указом Президента «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України було оголошено загальну мобілізацію. Яка пролонгується відповідно і до цього часу.
Таким чином, з моменту оголошення загальної мобілізації настав і особливий період.
З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів, взятих судом до уваги, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, а також суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та той факт, що на території України введений воєнний стан, а тому дана категорія кримінальних правопорушень викликає значний суспільний резонанс, а тому застосування інституту звільнення від відбування покарання не сприятиме його меті - виправленню та запобіганню вчинених нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченням, так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, має на утриманні двох дітей, раніше судимий.
Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст. 65 Конституції України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
При цьому, слід зазначити, що ухилення від захисту Вітчизни в період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, оскільки створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.
В умовах збройної агресії з боку іншої держави захист Вітчизни набуває особливого значення, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
На думку суду, підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні, адже це не буде достатнім для його виправлення та не відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військовій агресії російської федерації, що в разі такого застосування може стати негативним прикладом для інших осіб. Реальне покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення гарантуватиме адекватне реагування на загрозу національної безпеки держави та сприятиме досягненню цілей покарання, передбачених ст.50 КК України, а саме: запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від захисту Вітчизни і реального покарання за це не настане.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позицію прокурора, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_12 покарання відповідно до положень ст.65 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України у мінімальному розмірі.
Крім цього, ОСОБА_5 раніше був засудженим вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 07.05.2024 року за ст.336 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ст.71 КК України при призначенні ОСОБА_5 остаточного до відбуття покарання, а саме за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань.
Підстав до застосування положень ст.69 КК України за вищенаведених обставин суд не вбачає.
Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставина, що обтяжує покарання є рецидив кримінальних правопорушень.
Початок строку відбування покарання необхідно обчислювати з моменту приведення вироку суду до виконання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів, суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України. 
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373,374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 07.05.2024 та остаточно, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня взяття обвинуваченого під варту після звернення вироку до виконання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази: відеозапис (файл) під назвою «VID210407- Малько», який записано на одному оптичному диску марки типу «CD-R» диску який зберігається в матеріалах кримінального провадження- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №12024170490000391.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Повний текст вироку складений 02 липня 2026 року, який слід вручити негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1