ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

вул. М. Грушевського, 2 а, селище Лугини, Коростенський район, Житомирська область, 11301, 
тел. (04161)9-14-72, e-mail: inbox@lg.zt.court.gov.ua, web: http://lg.zt.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 02896124
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/104/26
Провадження по справі 2/281/180/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2026 року селище Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Свинченко Г.Д.,
за участю:
секретаря судових засідань Михальченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань в селищі Лугини цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,-
ВСТАНОВИВ:
До провадження Лугинського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,31 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно рішення виконавчого комітету Лугинської селищної ради народних депутатів № 7 від 27.01.1994 року "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок".
На день смерті ОСОБА_3 з нею була зареєстрована та проживала її дочка ОСОБА_1 , яка є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .
30.01.2026 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Однак, приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Можарівська Н.В. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки не надано правовстановлюючих документів на зазначене майно. Рекомендовано звернутись до суду з позовом визнання права власності на нерухоме майно.
Враховуючи, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась з даним позовом.
Ухвалою суду від 23.02.2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.
25.03.2026 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача подала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.
Відповідач участь в судовому засіданні свого представника не забезпечив, однак надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника, не заперечує проти позову, рішення просить прийняти на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виходячи зі змісту ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10.03.2005 року.
Відповідно до копії довідки № 3951 від 17.12.2025 року, ОСОБА_3 дійсно була зареєстрована та постійно проживала по день смерті по  АДРЕСА_1 . Разом з нею по день смерті були зареєстровані її дочка ОСОБА_1 , син ОСОБА_4 , зять ОСОБА_5 , онука ОСОБА_6 та онук ОСОБА_6 .
Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 16.05.1957 року, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 07.06.1987 року.
Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 1589649 від 06.10.2005 року, спадкова справа № 100 до майна померлої ОСОБА_3 була заведена 06.10.2005 року. 
Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру № 1589541 від 06.10.2005 року, у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) інформація щодо ОСОБА_3 відсутня.
Згідно з випискою з погосподарської книги № 3846 від 02.12.2025 року, померлій ОСОБА_3 на праві особистої власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , 1925 року побудови.
Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Лугинської селищної ради народних депутатів № 7 від 27.01.1994 року "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок", ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,31 га.
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно, що підтверджується листом № 60/02-14 від 30.01.2026 року.
Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 ЦК України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок, та за життя спадкодавця, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.
У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Суд встановив, що позивач позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок, 1925 року побудови. Оскільки спірний житловий будинок та господарські споруди входять до спадкової маси - за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок та господарські споруди, зазначені в позовній заяві.
Відповідно до п. 6 Перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, не може бути позбавлений права переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.
Отже, в даному випадку позивач, успадкувавши право власності на земельну ділянку, відповідно до Перехідних положень ЗК України, повинен переоформити у встановленому порядку право власності на земельну ділянку.
Громадяни та юридичні особи, відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України, набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.
Суд, враховує, що відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звернулись. У позивача відсутня можливість у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке увійшло до складу спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , тому суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності за законом на земельну ділянку загальною площею 0,31 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Лугинської селищної ради народних депутатів № 7 від 27.01.1994 року "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок".
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Галина Свинченко