ЄУ № 712/10652/25
Провадження №1-кп/712/430/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси 
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22025250000000167 від 14.07.2025, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, громадянина України, фактично проживаючого та зреєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою УРСР 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави – Україна. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.
Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.
Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до законів України «Про ринок природного газу» та «Про нафту і газ» в Україні визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав-сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу. Встановлено правові засади функціонування нафтогазової галузі – галузі економіки України, яка разом з іншими галузями забезпечує пошук, розвідку та розробку родовищ нафти і газу, транспортування, переробку, зберігання і реалізацію нафти, газу та продуктів їх переробки. Визначено, що газ – це корисна копалина, яка являє собою суміш вуглеводнів та не вуглеводневих компонентів, перебуває у газоподібному стані за стандартних умов і є товарною продукцією.
Для забезпечення інтересів держави, визначених законами України «Про ринок природного газу» та «Про нафту і газ», Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 747 утворено Акціонерне товариство «Національна Акціонерна Компанія «Нафтогаз України»», яка є засновником АТ «Луганськгаз».
У березні-квітні 2014 року у м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія рф шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.
У окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «луганська народна республіка» (далі – «лнр»).
У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів рф на території Луганської області так званої «лнр».
Згідно з Конституцією України, перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
У подальшому, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами рф та світовою спільнотою, 21.02.2022 рф визнано «донецьку народну республіку» та «луганську народну республіку» незалежними державами, а 22.02.2022 президент рф володимир путін направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами рф, яке цього ж дня розглянуто та задоволено.
Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимога ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.
24.02.2022 о 5 годині Президент російської федерації оголосив про своє рішення розпочати військову операцію в Україні.
Того самого дня, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. 
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.
Резолюцію Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» А/RES/ES-11/1 від 02.03.2022, визнається, що росія вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН.
Як наслідок, агресія зс рф та інших військових формувань, що діють на їх боці, призвела до тимчасової окупації значної частини території Луганської області.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції від 07.05.2022), тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Тимчасова окупація рф території України, визначених ч. 1 ст. 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для рф жодних територіальних прав.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.
Таким чином, відповідно до вищевказаних норм міжнародного права та законів України: «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»; Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015; Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 07.02.2019 та Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, Ровеньківський район Луганської області з 07.04.2014 є тимчасово окупованою територією України, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 
(з відповідними змінами та доповненнями), припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.
На тимчасово окупованій частині Луганської області з числа представників «лнр» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», є органами окупаційної адміністрації російської федерації.
Зокрема, відповідно до так званого «закону лнр» від 10.11.2014 № 38 І «О полиции» створено «министерство внутренних дел луганской народной республики». Відповідно до так званого «указу глави лнр» від 03.03.2022 № УГ 125/22 «Об образовании администраций городов и/или районов луганской народной республики» створено «администрацию города Свердловск та Антрацитовского района луганской народной республики». Відповідно до так званого «закону лнр» від 14.03.2023 № 428-ІІІ «Об образовании на территории луганской народной республики городских округов и муниципальных округов, установлении их границ» утворено та зване «Муниципальное образование Свердловский муниципальный округ луганской народной республики», відповідно до так званого «закону лнр» від 30.03.2023 № 431-ІІІ (зі змінами від 25.05.2023 №439-ІІІ) «О наименовании органов местного самоуправления вновь образованных муниципальных образований, численности и сроках полномочий депутатов представительных органов вновь образованных муниципальных образований» визначено представницькі органи, в тому числі так званий «совет Свердловского муниципального округа» у складі 25 депутатів.
27.02.2015 на підставі так званого «закону лнр» від 04.11.2014 № 36 І «Об управлении и распоряжении собственностью луганской народной республики», постанов так званого «совета министров луганской народной республики» від 29.01.2015 № 02 04/22/15 «Об утверждении Положения о Министерстве топлива, энергетики и угольной промышленности луганской народной республики» та від 19.05.2015 № 02-04/142/15 «О вопросах деятельности государственных унитарных предприятий, государственных учреждений луганской народной республики», зареєстровано «государственное унитарное предприятие «Луганскгаз», основним видом діяльності якого є «торговля газообразным топливом, подаваемым по распределительным сетям». 
В структуру даного підприємства входить, утворене на захоплених виробничих потужностях Свердловського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства АТ «Луганськгаз» за адресою: м. Свердловськ, вул. Карла Маркса, буд. 2, так зване «Свердловское межрайонное управление по эксплуатации газового хозяйства - филиал государственного унитарного предприятия «Луганскгаз»».
Таким чином, представники АТ «Луганськгаз» (створеного на підставі законодавства України) втратили можливість безперешкодно розпоряджатись та управляти належним їм майном.
У подальшому, службовими особами країни-агресора – російської федерації 04.10.2022 прийнятий нікчемний, відповідно до Указу Президента України № 687/2-2022 від 04.10.2022, Федеральний конституційний закон № 6 ФКЗ «Про прийняття в російську федерацію луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта – луганської народної республіки». 
Окремою статтею 28 даного закону встановлено, що уряд російської федерації з метою забезпечення на території луганської народної республіки стабільного та безаварійного функціонування об`єктів життєзабезпечення та життєдіяльності, оборони та безпеки об`єктів, що мають особливе соціальне, культурне та історичне значення, має право визначати переліки майна, що відноситься до елементів систем газо-, водо-, тепло- та (або) енергопостачання та підлягає обліку в якості власності російської федерації, а також встановлювати порядок здійснення прав користування та розпорядження зазначеним майном.
Відповідно до статті 7 вказаного закону передбачено, що з дня прийняття в рф лнр і утворення в складі рф нового суб`єкта військовослужбовці, що проходять військову службу у військових формуваннях і органах лнр, продовжують проходити військову службу у відповідності до законодавства рф.
Згідно із ст. 13 цього ж закону державні та місцеві організації, які функціонували на території лнр на день прийняття в російську федерацію лнр і утворення у складі російської федерації нового суб`єкта, здійснюють свою діяльність із збереженням попередньої організаційно-правової форми.
Тобто вказаним законом держава-агресор декларує віднесення збройних формувань та державних органів «лнр» до органів, які здійснюють владні повноваження на території Луганської області, що дає можливість визначити незаконні «министерство государственной безопасности луганской народной республики» як збройне формування, а «государственная налоговая инспекция в городе Свердловске государственного комитета налогов и сборов луганской народной республике», «администрация муниципального округа муниципальное образование Свердловский муниципальный округ луганской народной республики», як орган окупаційної адміністрації рф.
Федеральним законом від 21.11.2022 № 451-ФЗ «Про внесення змін до Федерального закону «О введении в действие части первой Гражданского кодекса российской федерации» 05.12.2022 передбачено внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб відомостей про наявних на нових територіях російської федерації юридичних осіб на підставі відомостей відповідних реєстрів, які створені та велися відповідно до нормативних правових актів донецької народної республіки, луганської народної республіки, Запорізької області, Херсонської області. 
Відповідно до вказаних вимог законодавства держави-агресора рф, Государственное унитарное предприятие «Луганскгаз», в структуру якого входить «Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства филиала Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз», 15.03.2023 зареєстровано так званою «Межрайонной инспекцией федеральной налоговой службы № 4 по луганской народной республике» в так званому «Едином государственном реестре юридических лиц» на підставі «Внесения в Единый государственный реестр юридических лиц изменений в сведения о юридическом лице в связи с приведением учредительных документов юридического лица в соответствие с законодательством российской федерации» (мовою оригіналу).
У подальшому, відповідно до «распоряжения главы лнр» від 13.07.2024 №739-рг/24 регіональним оператором газифікації і єдиним постачальником природнього газу на території лнр є ТОВ «черноморнефтегаз», у склад якого, з 15.04.2024, входить «Луганскгаз» разом зі своїми регіональними філіями та управліннями.
Громадянин України ОСОБА_6 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу рф, умисно, з метою завдання шкоди Україні, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Луганської області системи органів державної влади, створеної окупаційною владою, вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) шляхом реалізації та підтримки дій та рішень держави-агресора, а також шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам окупаційної адміністрації держави-агресора та її збройним формуванням.
Так, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Свердловськ Луганської області, у період з 30.03.2023 до 19.12.2023 (більш точний час встановити не виявилось можливим) в підтримку рішень та дій держави-агресора – російської федерації в частині переходу функціонування об`єктів газопостачання лнр до вимог, визначених законодавством рф, викладених у федеральному конституційному законі рф «Про прийняття в російську федерацію луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта – луганської народної республіки» та федеральному законі рф «О введении в действие части первой Гражданского кодекса российской федерации», в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно зайняв посаду головного інженера «Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства филиала Государственного унитарного предприятия» в складі «Луганскгаз» (м. Свердловськ, вул. Карла Маркса, буд. 2 В), а з 15.04.2024 у складі ООО «черноморнефтегаз».
Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_6 , підтримуючи та реалізуючи рішення держави-агресора, в межах своїх посадових обов`язків забезпечував та організовував роботу вищевказаного «міжрайонного управління» на підставі актів законодавства країни-агресора – рф, зокрема: Федерального закона «О газоснабжении в российской федерации», Федерального закона «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд», Правил поставки газа в российской федерации, утвержденных Постановлением правительства рф от 05.02.1998 № 162, Правил поставки газа в российской федерации, утвержденных Постановлением правительства рф от 01.11.2021 № 1901, Указа Президента рф от 23.11.1995 № 1173 «О мерах по осуществлению устойчивого функционирования объектов, обеспечивающих безопасность государства», Постановления Правительства рф от 29.05.2002 № 364 «Об обеспечении устойчивого газо- и энергоснабжения финансируемых за счет средств федерального бюджета организаций, обеспечивающих безопасность государства».
Для реалізації вказаної діяльності, ОСОБА_6 29.12.2022 государственным унитарным предприятием «Луганскгаз» видана довіреність № 395. 
Перебуваючи на посаді головного інженера «Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства», він, з метою допомоги державі-агресору добровільно забезпечував постачання матеріальних ресурсів, а саме природнього газу, органам окупаційної адміністрації держави-агресора та її збройним формуванням.
Так, ОСОБА_6 на підставі вказаної вище довіреності особисто уклав контракти на поставку газу 2023/ТП-Б-180-13 від 30.03.2023, 2023/ТП-Б-204-13 від 30.03.2023, 2023/ТП-Б-223-13 від 23.10.2023, щодо постачання газу органам окупаційної адміністрації – «администрация города Свердловск и Свердловского района луганской народной республики» та збройним формуванням – «Свердловский городской отдел внутренних дел министерства внутренних дел луганской народной республики» та «центр хозяйственного и сервисного обеспечения министерства внутренних дел по луганской народной республике».
У подальшому, в період з березня 2023 року по грудень 2023 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Свердловськ Луганської області, вул. Карла Маркса, буд. 2, займаючи посаду головного інженера «Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства», маючи умисел на допомогу державі-агресору, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації, шляхом передачі матеріальних ресурсів, безпосередньо реалізовуючи рішення держави-агресора та окупаційної адміністрації про забезпечення окупаційних органів природним газом (Федеральный закон «О газоснабжении в российской федерации», Федеральный закон «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд», Правила поставки газа в российской федерации, утвержденные Постановлением Правительства рф от 05.02.1998 № 162, Правила поставки газа в российской федерации, утвержденные Постановлением Правительства рф от 01.11.2021 № 1901, Указ Президента рф от 23 ноября 1995 г. № 1173 «О мерах по осуществлению устойчивого функционирования объектов, обеспечивающих безопасность государства», Постановление Правительства рф от 29.05.2002 № 364 «Об обеспечении устойчивого газо- и энергоснабжения финансируемых за счет средств федерального бюджета организаций, обеспечивающих безопасность государства») у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, здійснив передачу матеріальних ресурсів у вигляді природного газу органам окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме «администрация города Свердловск и Свердловского района луганской народной республики» та її збройним формуванням, а саме «Свердловский городской отдел внутренних дел министерства внутренних дел луганской народной республики» та «центр хозяйственного и сервисного обеспечения министерства внутренних дел по луганской народной республике», відповідно до актів прийому-передачі природного газу від 31.03.2023, 30.04.2023, 30.10.2023, 31.10.2023, 30.11.2023, 15.12.2023, 19.12.2023.
Зокрема, відповідно до контракту поставки газу 2023/ТП-Б-180-13 від 30.03.2023 до так званої «администрации города Свердловск и Свердловского района луганской народной республики», контракту 2023/ТП-Б-204-13 від 30.03.2023 до так званого «Свердловского городского отдела внутренних дел министерства внутренних дел луганской народной республики», контракту 2023/ТП-Б-223-13 від 23.10.2023 до так званого «центра хозяйственного и сервисного обеспечения министерства внутренних дел по луганской народной республике» підписаних від імені ГУП «Луганскгаз» в «лице главного инженера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства филиала Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 , действующего на основании доверенности № 395 от 29.12.2022» (мовою оригіналу), ОСОБА_6 здійснено передачу матеріальних ресурсів у вигляді природного газу органам окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме так званій «администрации города Свердловск и Свердловского района луганской народной республики» по акту прийому-передачі від 31.03.2023 №СВЕ00000926 – газ об`ємом 25,526 тис. м3; по акту прийому-передачі від 31.03.2023 № СВЕ00000927 – газ об`ємом 25,014 тис. м3; по акту прийому-передачі від 31.03.2023 № СВЕ00001050 – газ об`ємом 18,196 тис. м3; по акту прийому-передачі від 30.04.2023 № СВЕ00001329 – газ об`ємом 7,085 тис. м3; по акту прийому-передачі від 31.10.2023 № СЛ00-002525 – газ об`ємом 6,02 тис. м3; по акту прийому-передачі від 30.11.2023 № СЛ00-002902 – газ об`ємом 17,006 тис. м3; по акту прийому-передачі від 19.12.2023 № СЛ00-003113 – газ об`ємом 29,712 тис. м3; а також збройним формуванням, так званому «Свердловскому городскому отделу внутренних дел министерства внутренних дел луганской народной республики» по акту прийому-передачі від 31.03.2023 № СВЕ00001211 – газ об`ємом 11,782 тис. м3; по акту прийому-передачі від 31.03.2023 № СВЕ00001212 – газ об`ємом 14,415 тис. м3; по акту прийому-передачі від 31.03.2023 № СВЕ00001213 – газ об`ємом 10,632 тис. м3; та так званому «центру хозяйственного и сервисного обеспечения министерства внутренних дел по луганской народной республике» по акту прийому-передачі від 30.11.2023 №СЛ00-002966 – газ об`ємом 9,583 тис. м3; по акту прийому-передачі від 15.12.2023 №СЛ00-003018 – газ об`ємом 20,362 тис. м3.
Таким чином, ОСОБА_6  обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації, підтримки рішень та дій держави-агресора, добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів окупаційній адміністрації держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи повідомлений в порядку передбаченому КПК України, про місце дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. Зокрема, суд належно повідомляв обвинуваченого про розгляд справи, здійснюючи повідомлення про призначені судові засідання в Соснівському районному суді м. Черкаси в газеті «Урядовий кур`єр», та внесенням інформації на офіційному веб-сайті суду.
Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2025.
Також відповідно до ухвали суду від 25 листопада 2025 року, здійснено спеціальне судове провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .   
Згідно зі ст.374 КПК України, суд переконався, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом стороною обвинувачення, під час здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia) були використані всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Відповідно до вимог КПК України, обвинувачений ОСОБА_6  повідомлявся про дату, час та місце проведення судових засідань у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Соснівського районного суду м. Черкаси. Інтереси ОСОБА_6  захищались адвокатом, як на досудовому слідстві, так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.
Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6  у вчиненні інкримінованого його злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: 
-рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС 3 сектору 2 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Черкаській області підполковника ОСОБА_7 від 19.06.2024 № 5/2/1723 встановлено, що останнім отримано інформацію щодо фактів пособництва державі-агресору з боку громадян України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . У ході перевірки викладеної інформації встановлено, що так зване «Государственное унитарное предприятие «Луганскгаз» (ОГРН 1229400002908, ІНН 9403001613, КПП 940301001, адреса: луганская народная республика, м. Луганск, вул. Тараса Шевченко, буд. 102) зареєстроване 29.11.2022 в «Едином государственном реестре юридических лиц» російської федерації на підставі рішень окупаційної влади держави-агресора шляхом так званої «націоналізації» майнового комплексу та активів українського АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз». При цьому встановлено, що 25 % корпоративних прав АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» належать державній компанії АТ «НАК «Нафтогаз України», 66,65 % корпоративних прав відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва передані в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), ще 8,35 % належать міноритарним акціонерам – фізичним особам. Внаслідок вказаних протиправних дій окупаційної адміністрації держави-агресора Україні завдано значної економічної шкоди. ОСОБА_6 будучи громадянином України та перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, з метою реалізації власних інтересів добровільно підтримав рішення окупаційної влади російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр» щодо «націоналізації» активів АТ «Луганськгаз», у зв`язку з чим добровільно обійняв керівну посаду в структурі створеного окупаційною владою підприємства. У діях ОСОБА_6 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України – пособництво державі-агресору;
-протоколом огляду від 21.06.2024 відповідно до якого було оглянуто офіційний веб-сайт т.зв. «Государственного унитарного предприятия луганской народной республики «Луганскгаз», серед вкладень було обрано «Филиалы», серед яких було обрано «Свердловское МРУЭГХ», та здійснено перехід за посиланням, де серед наявної інформації вказано, що посаду головного інженера т.зв. «Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиала Государственного унитарного предприятия луганской народной республики «Луганскгаз» займає ОСОБА_6 , крім того відшукано публікацію, яка містить фото із зображенням головного інженера т.зв. «Антрацитовского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиала Государственного унитарного предприятия луганской народной республики «Луганскгаз» ОСОБА_6 ;
-протоколом огляду від 03.02.2025 відповідно до якого було проведено огляд Інтернет-ресурсів, а саме офіційного веб-сайту т.зв. «Луганскгаз филиал ООО «Черноморнефтегаз», серед інформації, що міститься на вказаному веб-сайті, відображено, що в т.зв. луганській народній республіці відповідно до розпорядження голови лнр з 01.07.2024 змінено постачальника природного газу;
-протоколом огляду від 04.02.2025 відповідно до якого було оглянуто інтернет-ресурс сайту «ЕИС «Закупки», на якому виявлено інформацію про закупівлю № 2940900289223000013, замовником якої є т.зв. «Государственная налоговая инспекция в городе Свердловске Государственного комитета налогов и сборов луганской народной республики», у подальшому здійснено перехід за посиланням на розділ щодо вказаної закупівлі, де серед інформації, що міститься у вкладенні «Общая информация», у підрозділі «Информация о поставщиках» встановлено, що постачальником у даній закупівлі є «Свердловское межрайонное управление по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз», крім того відшукано реквізити постачальника та замовника, а також встановлено наявність первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують постачання та оплату товару (послуг), у подальшому в ході огляду відшукано та оглянуто акт приймання-передачі природного газу № СВЕ00001471 від 17.05.2023 в адресу замовника т.зв. «Государственная налоговая инспекция в городе Свердловске Государственного комитета налогов и сборов луганской народной республики» від імені т.зв. «ГУП «Луганскгаз» підписаний «в лице главного инжинера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 ;
-протоколом огляду від 07.02.2025 відповідно до якого було оглянуто інтернет-ресурс сайту «ЕИС «Закупки», на якому виявлено інформацію про закупівлю № 2940201325323000016, замовником якої є т.зв. «Министерство государственной безопасности Луганской Народной Республики», у подальшому здійснено перехід за посиланням на розділ щодо вказаної закупівлі, де серед інформації, що міститься у вкладенні «Общая информация», у підрозділі «Информация о поставщиках» встановлено, що постачальником у даній закупівлі є «Свердловское межрайонное управление по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз», крім того відшукано реквізити постачальника та замовника, у подальшому встановлено, що акт приймання-передачі природного газу № СВЕ00001477 від 22.05.2023 в адресу замовника т.зв. «Министерство государственной безопасности Луганской Народной Республики» від імені т.зв. «ГУП «Луганскгаз» підписаний «в лице главного инжинера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 , а також акт приймання-передачі природного газу № СВЕ00001478 від 22.05.2023 та № СВЕ00001478 від 22.05.2023 в адресу замовника т.зв. «Министерство государственной безопасности Луганской Народной Республики» від імені т.зв. «ГУП «Луганскгаз» підписаний «в лице главного инжинера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 , крім того було оглянуто та встановлено, що акт приймання-передачі природного газу № СВЕ00001483 від 25.05.2023 в адресу замовника т.зв. «Министерство государственной безопасности Луганской Народной Республики» від імені т.зв. «ГУП «Луганскгаз» підписаний «в лице главного инжинера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 ;
-протоколом огляду від 10.02.2025 відповідно до якого було оглянуто інтернет-ресурс сайту «ЕИС «Закупки», на якому виявлено інформацію про закупівлю № 2940900205023000001, замовником якої є т.зв. «Свердловский городской отдел внутренних дел Луганской Народной Республики», у подальшому здійснено перехід за посиланням на розділ щодо вказаної закупівлі, де серед інформації, що міститься у вкладенні «Общая информация», у підрозділі «Информация о поставщиках» встановлено, що постачальником у даній закупівлі є «Свердловское межрайонное управление по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз», в подальшому відшукано та оглянуто «Контракт поставки газа №2023/ТП-Б-204-13» від 30.03.2023 в адресу т.зв. «Свердловский городской отдел внутренних дел Луганской Народной Республики» від імені т.зв. «ГУП «Луганскгаз» підписаний «в лице главного инжинера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 действующего на основании доверенности № 395 от 29.12.2022 года», крім того було оглянуто та встановлено, що акти приймання-передачі природного газу № СВЕ00001213 від 31.03.2023, № СВЕ00001211 від 31.03.2023, № СВЕ00001212 від 31.03.2023 в адресу замовника т.зв. «Свердловский городской отдел внутренних дел луганской народной республики» підписаний «в лице главного инжинера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 ;
-протоколом огляду від 10. 02.2025 відповідно до якого було оглянуто інтернет-ресурс сайту «ЕИС «Закупки», на якому виявлено інформацію про закупівлю № 1940302627023000089, замовником якої є т.зв. « Федеральное козенное учреждение «Центр хазайственного и сервисного обеспичения Министерства внутринних дел Луганской Народной Республики», у подальшому здійснено перехід за посиланням на розділ щодо вказаної закупівлі, де серед інформації, що міститься у вкладенні «Общая информация», у підрозділі «Информация о поставщиках» встановлено, що постачальником у даній закупівлі є «Свердловское межрайонное управление по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз», крім того відшукано реквізити постачальника та замовника, у подальшому відшукано та оглянуто «Контракт поставки газа №2023/ТП-Б-223-13» від 23.10.2023 підписаний «в лице главного инжинера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 действующего на основании доверенности № 395 от 29.12.2022 года», крім того було встановлено та оглянуто, що акти приймання-передачі природного газу №СЛ00-002966 від 30.11.2023, №СЛ00-003018 від 15.12.2023, в адресу замовника т.зв. «Свердловский городской отдел внутренних дел луганской народной республики» підписаний «в лице главного инжинера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 , 
-протоколом огляду від 12.02.2025 відповідно до якого було оглянуто інтернет-ресурс сайту «ЕИС «Закупки», на якому виявлено інформацію про закупівлю №2940900437823000025, замовником якої є т.зв. «Администрация города Свердловска и Свердловского района Луганской Народной Республики», у подальшому здійснено перехід за посиланням на розділ щодо вказаної закупівлі, де серед інформації, що міститься у вкладенні «Общая информация», у підрозділі «Информация о поставщиках» встановлено, що постачальником у даній закупівлі є «Свердловское межрайонное управление по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз», крім того відшукано реквізити постачальника та замовника, у подальшому відшукано та оглянуто «Дополнительное соглашение №1 к контракту №2023/ТП-Б-180-13 от 30.03.2023» в адресу замовника т.зв. «Администрация города Свердловска и Свердловского района Луганской Народной Республики» від імені т.зв. «ГУП «Луганскгаз» підписаний «в лице главного инжинера Свердловского межрайонного управления по эксплуатации газового хозяйства — филиал Государственного унитарного предприятия «Луганскгаз» ОСОБА_6 действующего на основании доверенности № 395 от 29.12.2022 года», крім того було відшукано та оглянуто «Контракт поставки газа №2023/ТП-Б-180-13 від 30.03.2023», «Дополнительное соглашение №2 к контракту №2023/ТП-Б-180-13 от 30.03.2023», «Дополнительное соглашение №3 к контракту №2023/ТП-Б-180-13 от 30.03.2023», «Акт прийома-передачи природного газа №СВЕ00000926», «Акт прийома-передачи природного газа №СВЕ00000927», «Акт прийома-передачи природного газа №СВЕ00001050», «Акт прийома-передачи природного газа №СВЕ00001329», «Акт прийома-передачи природного газа №СЛ00-002902 от 30.11.2023», Акт прийома-передачи природного газа №СЛ00-003113 от 19.12.2023», які також підписані ОСОБА_6 ;
-протоколом огляду від 10.06.2025 здійснено огляд публікацій на Інтернет-ресурсах, у тому числі офіційного веб-сайту т.зв. «Правительство Луганской Народной Республики», під час якого виявлено матеріал «Проект повестки дня на 16 августа 2016 года» та шляхом переходу за гіперпосиланням оглянуто документ «О рассмотрении изменений в распоряжение Совета Министров Луганской Народной Республики от 19 марта 2015 г. № 02-05/35/15 «О создании Государственного предприятия «Луганскгаз»» (Министерство топлива, энергетики и угольной промышленности);
-протоколом огляду від 21.02.2025 відповідно до якого оглянуто Інтернет-ресурс «Предоставление сведений из ЕГРЮЛ/ЕГРИП в електронном виде» на якому відшукано та оглянуто витяг під назвою «Общество с ограниченной ответственностью «Черноморнефтегаз»,
-протоколом огляду від 31.07.2024 відповідно до якого оглянуто Інтернет-ресурс «Предоставление сведений из ЕГРЮЛ/ЕГРИП в електронном виде» на якому відшукано та оглянуто витяг під назвою «Государственное унитарное предприятие «Луганскгаз».
Крім того, у судовому засіданні 23.04.2026 було допитано свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він працює головним інженером АТ «Луганськгаз». У 2014 році, з початком війни з росією, свідок виїхав з Луганська до Сєвєродонецька, де до лютого 2022 року працював на тій самій посаді. З березня 2022 року, у зв`язку з активними бойовими діями, він виїхав до міста Дніпра, а згодом переїхав до м.Черкаси. ОСОБА_6 свідок знає та пам`ятає ще до 2014 року, коли той обіймав посаду майстра в газовому господарстві міста Луганська. Після 2014 року свідок його не бачив і з ним не спілкувався. Із соціальних мереж свідкові стало відомо, що ОСОБА_6 обіймає посаду головного інженера Свердловського газового господарства. У слідчих діях, зокрема під час проведення впізнання, свідок брав участь. Щодо причин, з яких ОСОБА_6 залишився на тимчасово окупованій території, свідок зазначив, що йому це не відомо.
Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_9 , зазначив про відсутність доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_6 злочину, оскільки на його думку, в ході досудового розслідування стороною обвинувачення не отримано належних і допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Проте, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, «поза розумним сумнівом» та кваліфікує його дії за  ч. 1 ст. 111-2 КК України як вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації, підтримки рішень та дій держави-агресора, добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів окупаційній адміністрації держави-агресора, її збройним формуванням.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, доведена «поза розумним сумнівом» і зібраних доказів достатньо для визнання його винним, адже його винуватість підтверджується вище дослідженими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.
До обставин, що обтяжують покарання – суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-2 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину.
Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.
Обираючи обвинуваченому  ОСОБА_6 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.
Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного  ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставини, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч. 1 ст. 111-2 КК України, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, з застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна. 
Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті. 
При цьому, з огляду на вчинення  ОСОБА_6 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання  ОСОБА_6 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.
Таке покарання стосовно  ОСОБА_6 на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень. 
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_6 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.
Цивільний позов не заявлено. Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_6  рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_6  покласти на Управління Служби безпеки України в Черкаській області.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні. 
Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

 Суддя: ОСОБА_1