ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/379/26 Справа № 213/3157/25 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року м. Кривий Ріг 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.3 ст.270 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, заяву представника відповідача Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» адвоката Рабко Тетяни Олексіївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пророк Володимир Володимирович, на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2026 року та на додаткове рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2026 року у цивільній справі №213/3157/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про нарахування та стягнення заробітної плати, визнання незаконним та скасування наказу про зменшення заробітної плати, зобов`язання поновити попередні умови праці, 

ВСТАНОВИВ 
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2026 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Додатковим рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2026 року заяву представника відповідача Рабко Т.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПРАТ «ІНГЗК» витрат на правничу допомогу задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПРАТ «ІНГЗК» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пророк В.В., на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2026 року залишено без задоволення, рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2026 року залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пророк В.В., на додаткове рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2026 року задоволено частково, додаткове рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2026 року змінено шляхом зменшення розміру витрат за послуги професійної правничої допомоги з 10 000,00 грн. до 5 000,00 грн.
18 травня 2026 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» адвоката Рабко Т.О. про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000,00 гривень. 
Заперечення на заяву про розподіл судових витрат не подано. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.3 ст.270 ЦПК України, оскільки суд вирішується лише питання про судові витрати. 
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та наявні у справі письмові докази, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» Рабко Т.О.  за наступних підстав.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Конституцією України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. (ст. 59)
Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.
До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року усправі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У відзиві на апеляційну скаргу представником відповідача зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції і які складають витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомогу у розмірі 7 000 гривень.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7 000,00 грн. представником відповідача адвокатом Рабко Т.О. копію договору №180316-МІХ/ІНГ ЗК/1 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16 березня 2018 року, копію Додаткової угоди №8 до договору №180316-МІХ/ІНГ ЗК/1 про надання юридичних послуг (п до договору №180316-МІХ/ІНГ ЗК/1 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16 березня 2018 року від 01 червня 2023 року, копію Додаткової угоди №1/25 до договору №180316-МІХ/ІНГ ЗК/1 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16 березня 2018 року від 09 січня 2025 року, копію Додатковою угоди №2/25 до договору №180316-МІХ/ІНГ ЗК/1 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16 березня 2018 року від 24 грудня 2025 року, розрахунок розміру винагороди за Договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 14.05.2026 року, копію Акту №13 прийому передачі31 грудня 2022 року 31 грудня 2022 року завдання №2 до Договору про надання професійної правничої допомоги, копію Акту приймання-передачі над отриманої професійної правничої допомоги до Договору №180316-МІХ/ІНГ ЗК/1 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16 березня 2018 року від 14 травня 2026 року, відповідно якого вартість послуг (професійної правничої допомоги) становить 7 000,00 грн., копію рахунку на оплату №13 від 14 травня 2026 року. 
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.(Постанова Великої Палати Верховного Суду справа №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).
Так, відповідно положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витратна адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3, 5 та 9 статті 141 ЦПК України, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про підтвердженість витрат відповідача на професійну правничу допомогу в Дніпровському апеляційному суді належними та допустимими доказами.
Разом з тим, виходячи з положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення процесуальних дій, значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначені заявником витрати відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7 000,00 гривень є дещо завищеними.
Зокрема, апеляційний суд звертає увагу, що у даному випадку складання відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференці, та участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, становлять собою дії, які не потребують об`єктивної та нагальної необхідності для адвоката вивчати великий обсяг додаткових джерел права та інші обставини, тому, підготовка та ведення даної справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про доцільність зменшити їх розмір та стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 4 000,00 гривень.
Керуючись ст. 270, 141 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ

Заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» адвоката Рабко Тетяни Олексіївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 4 000,00 гривень. 
В іншій частині вимог відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 29 травня 2026 року.

Головуючий:
Судді: